Aiemmin tapahtunutta...
Tohtori Bennett ei ole ongelma.
Tapoin Percyn ja Tonyn. Olen tappaja.
On tärkeää eristää hänet muista.
Löysin Percyn. Häntä on sattunut.
Kerro, missä olette.
Älä kerro. Hän minua ampui.
Huck on tukenut minua tavoilla, joita et ymmärrä.
Hänessä on jotain outoa.
Missä aseeni on?
Leo ja Kari, tässä on tyttärenne Iris.
Haluatteko ottaa syliin?
Hän on aivan täydellinen, Leo.
Hei!
Kukas tämä pikkuneiti on?
Hope. He ovat huolehtineet toisistaan tapaamisestaan lähtien.
Halusimme suojella teitä kumpaakin heti kun näimme teidät.
Tiesimme, että tekin suojelisitte toisianne.
Kuuleeko tohtori Bennett?
Hajamielisyys iski taas. Anteeksi.
Ajattelin tyttöjä.
Leo, ei sinun...
Ei sinun tarvitse pyytää anteeksi, että ikävöit tyttäriäsi.
Minä vain...
Unohdun pohtimaan, mitä he mahtavat tehdä.
Rakastat heitä kovasti..
Se on yksi niistä asioista, joista pidän sinussa.
Se ja sinun...
Mielettömän seksikäs hajamielisyytesi.
Kuvittele, että olet nyt heidän kanssaan.
Mitä te tekisitte tiistai-iltana puoli yhdeksältä?
Selvä.
Iris varmaan auttaa jotakuta -
tai tekee jotakin koulutehtävää.
Ja Hope...
Hän on varmaan ystäviensä kanssa hankkiutumassa vaikeuksiin.
Hiton vekotin jumittaa koko ajan.
Kuka hitto sinä olet?
Et olisi saanut tulla.
Seurasin savua. Toivoin, että se oli sinun.
Miten olet pärjäillyt? Toin laukkusi -
ja löysin kuulokkeesi ja kasettisoittimesi ja...
No, löysin vähän muutakin.
Minulla menee hyvin, ihan vaan tiedoksi.
No niin.
No nyt!
Istuu kuin hanska.
Uskomatonta, että lähdit hyvästelemättä.
Joskus niin on helpompaa.
Hope ei ollut oma itsensä eilen.
Hän oli niin vihainen, että kärtti tappelua.
Keksitkö syytä siihen?
Kerroin hänelle jotain, mitä hän ei halunnut kuulla.
Niinkö?
Sanoin, että Huckissa on jotakin outoa. Etten luota häneen.
Miksi sinä sellaista sanoisit?
Koska se on totta.
Huckilla on jo ase ja paljon luoteja. Miksi hän otti sinun?
Jokin on pielessä.
Kuule...
Vaikka Silas ei ollutkaan sellainen kuin luulimme,
se ei tarkoita, etteikö Huck olisi Huck.
Tiedän, ettet halua kuulla tätä...
-Puhut hänestä kuin vieraasta. -Ehkä hän onkin.
Minusta vain tuntuu, että hän salaa jotakin, ja että...
Että hän on mikä?
Täällä on vain yksi huone, jota emme ole tutkineet.
Huck sanoi sen olevan täynnä ruumiita.
Kerro kuka olet!
-Mitä hittoa sinä höpiset? -Kerro!
Älä nyt, Hope. Laita pistooli pois, niin jutellaan.
Mursin sen numerokoodin.
Olet Tasavallan armeijasta. Sano se!
Puhut hulluja.
Oletko sinä joku vakooja?
Sinut löydettiin heikkona siltä lautalta.
Oliko se vain juoni, jolla pääsit Omahaan?
Esittämällä jotakuta muuta.
Olen sama ihminen kuin aina ennenkin.
Pane pyssy pois, niin minä selitän.
Tiedän, ettet halua ampua.
Et halua satuttaa muita.
Et niin kuin ennen.
Sinä yönä äitisi kanssa?
Juttu on niin,
että vaikka tappaisit minut, he hakevat sinut silti.
Myönnät siis. Olet yksi niistä!
Joo.
Niin olen.
Tiesit sen, mutta lähdit silti mukaani.
Koska osa sinusta tietää, että olen puolellasi.
Haista paska!
Tulin vain suojellakseni Felixiä ja Iristä.
Kun sanoit lähteväsi mukaani,
tiesin olevani "kohde", mitä se nyt sitten tarkoittaakaan.
Ja he ovat "uhrattavia".
-Mitä muut tietävät tästä? -Eivät mitään!
Sinä ja muut paskiaiset voitte jättää heidät rauhaan.
Muistatko koulutuksen?
Muurien ulkopuolella pitää tehdä tärkeitä päätöksiä nopeasti.
Mitä aiot tehdä?
Linssit taisivat olla vähän ylikypsiä?
Eivät ollenkaan.
Santsasin jo kahdesti ja vieläkin maistuisi.
Onko tohtori Abbottista kuulunut mitään Portlandiin paluun jälkeen?
Ei sanaakaan.
Hänen lähtönsä suretti meitä.
Se kävi niin äkkiä.
Ennen lähtöään hän puhui, miten hyvin hän viihtyi täällä.
Hän pääsi opettamaan fiksuimpia tutkijanalkuja.
Niinpä.
Ilmeisesti hän sai viestin siskonsa sairastelusta.
No niin, herraseni.
-Lisää linssejä. -Hienoa.
Kuten pyysitte.
Mutta...
Tiesinhän, että ne ovat kamalia!
Mutta sinä olet ihana.
Niin olenkin.
Mutta älä valehtele enää.
En valehtele.
Ne olivat kamalia.
Päätä jo, Hope.
Anna minun ottaa sauvani.
Lupaan, etten satuta sinua.
Pane pistooli pois, niin tapellaan näitä vastaan yhdessä.
Pane ase pois. Ääni houkuttelee lisää noita.
Katso taaksesi. Muista opetukseni!
Muista iskukulmat.
Luota itseesi.
Sinä pystyt tähän.
Hittolainen.
Onko tämä varmasti se huone?
On.
Olisimme voineet hoitaa nilkkaasi näillä.
Tai korjata renkaan.
-Huck ei halunnut. -Tässä ei ole järkeä.
Miksi hän lähti Hopen kanssa?
En tiedä.
Jestas sentään.
Voit kysyä häneltä itseltään, kun saamme heidät kiinni.
Huck ampui hänet.
Lähdin pakoon.
Uskoin olevani seuraava.
En voinut huutaa apua, koska saatoitte olla mukana juonessa.
Huckilla on verta käsissään.
Koska ampui setäni.
-Ja minua. -Mutta...
Miksi? Miten?
Emme tiedä.
Mutta sinä se et siis ollut.
Sinä et tehnyt sitä, Silas.
En tehnytkään sitä.
Et.
Et tehnyt.
Et ole hirviö.
Et ole koskaan ollut.
Et lähellekään.
Missä Iris ja Hope ovat?
Ovatko he Huckin kanssa?
Heidät pitää pelastaa.
Kappas vain.
Oppi on mennyt perille.
Kaikki se koulutus...
Näet mihin pystyt, kun vain yrität.
Pistooli on poissa.
Jatketaan matkaa.
Luulin sinua ystäväkseni.
Minähän olen.
-Välitän teistä kaikista. -Miksi muut sitten ovat uhrattavia?
Tästä ei pitänyt tulla näin monimutkaista.
Totta puhuen -
isäsi ei ole vaarassa.
Ei ole ollutkaan.
Ne hänen kaksi hätäviestiään -
eivät olleet häneltä.
Minä lähetin ne.
Mitä?!
Arvelin sen olevan helpoin tapa saada sinut lähtemään yliopistolta.
Tasavalta sai tietää viesteistänne.
Käytimme sitä hyväksemme.
Halusin, että haluat lähteä itse.
Jotta näkisin, lähtisitkö.
Pidin sinua tarpeeksi vahvana.
Olin oikeassa.
Arvelin Irisin vastustavan sitä, joten tulisit luokseni,
ja me olisimme lähteneet.
Vain me kaksi.
Miksi?
Uskoit maailmanlopun koittavan,
joten opetin sinut taistelemaan.
Halusin näyttää jotain, josta taistella.
Mitä muka?
Sivilisaation.
Tulevaisuuden.
Saman tulevaisuuden, jonka puolesta Tasavalta taistelee.
Olisimme voineet napata sinut helposti.
Mutta maailman näkeminen oikein -
ja isäsi työn tärkeyden ymmärtäminen -
vaativat paljon enemmän.
Tämä olisi ollut helpompaa kahden.
Mutta näit sen silti lopulta.
Kokonaiskuva on aina tärkein.
Yleinen etu.
Armeijan on pakko suhtautua tähän vakavasti.
Pelissä on maailman tulevaisuus.
Muut yrittävät saada selville, missä he ovat.
Se haittaisi sitä, että tajuat, mitä maailman pelastaminen vaatii.
Siitä ei olisi tullut mitään.
Siksi muut olivat uhrattavissa.
Tein kaikkeni -
hajottaakseni ryhmän satuttamatta ketään.
Kaikkeni.
Tony ja Percy.
Sinäkö sen teit?
Niinkö sait meidät hajoamaan?
Rekka ja kartat...
Olimme kahden päivän päässä Tasavallan portilta.
Jos heidän sijaintinsa olisi paljastunut,
kaikki olisi ollut mennyttä.
Minun piti estää se kaikin keinoin.
Tapoit heidät!
Pelastaakseni muut!
En voinut muuta!
Teemme mitä täytyy yleisen edun vuoksi.
Mihin minua tarvitaan?
Miksi olen teille niin tärkeä?
Sinulla ei ole hajuakaan siitä, kuka olet.
Kippis! Tämä on vuoden 2004 Cabernet Napasta.
Yksi harvoja jäljellä olevia.
Hope voisi haluta valmistaa viiniä.
-Hänen luonteellaan? -Ehkä.
Löysin hänen huoneestaan kirjoja viininvalmistuksesta.
Tai ehkä hän halusi vain juoda viinaa.
Kerroinko jo, milloin huomasin sen?
Hope oli kuusivuotias.
Astuin työhuoneeseen.
Kaikkialla oli mikrosiruja ja virtapiirejä.
Luulin hänen rikkovan konetta saadakseen huomiota.
Olin väärässä.
Hän vain oli oma itsensä.
Hän oli utelias.
Seuraavana päivänä hän oli taas koonnut tietokoneen -
aivan yksin.
Tavalliset lapset eivät osaa sellaista.
Eivät niin. Hän on lahjakas.
Hän on poikkeusyksilö.
Tiedän. He kumpikin ovat.
Hän tulee tekemään mahtavia viinejä.
Tai ehkä hän pelastaa maailman.
Lisätään vauhtia.
Mitä minusta halutaan? Minne me mennään?
Hope, mursit armeijan koodin.
Sellainen vaatii aivan erityistä älyä.
He ovat idiootteja! En ole tämän arvoinen.
Kyse ei ole vain sinusta,
vaan kaikista sinunlaisistasi.
Lahjakkuuksia ei saa haaskata.
Maailman korjaaminen vaatii paljon työtä.
Sinunlaisillasi on siinä iso rooli.
Otin aamulla radioyhteyden Tasavaltaan.
Helikopteri poimii meidät kyytiin 25 kilometrin päästä.
Entä jos tämä olisi mennyt toisin ja olisimme vain kävelleet sinne?
Se olisi ollut helpompaa.
Olisit ilahtunut, että isäsi on turvassa.
Sinua olisi pyydetty jäämään ja olisit jäänyt.
Entä jos en halua?
Haluat sinä.
Näet sitten.
Kohta tulee pimeä.
Etsitään suoja.
En suosittele karkaamista.
Mikset? Mitä minulle tehtäisiin?
Ei sinulle mitään tehtäisi.
Mutta he löytävät sinut.
He löytävät aina.
Heillä on varmaan jo pienoinen etumatka.
Yli 150 kilometriä. Ei ihan pienoinen.
Kyllä me jotain keksimme.
Niin keksimme.
Olen -
pahoillani setäsi puolesta.
-Kiitos. -Ja...
Hyvä, että sinä olet kunnossa.
Anteeksi, että olin sellainen.
Keskitytään muiden tavoittamiseen ja Huckin löytämiseen.
Käykö?
Huck saa maksaa tekonsa.
Minä teen sen.
Ryöstämämme tankkausasema on lähellä.
Hekin varmaan näkivät savun.
Meidän pitää lähteä nyt heti.
Se pitää.
Tuurilla tämä kestää ehkä 80 kilometriä.
30 riittää, jos he pysyvät sovitulla reitillä.
-Kohtaamme Murray Roadilla. -Odota.
Tässä on keppivaihteet.
En pysty painamaan kytkintä tällä jalalla.
Pitääkö minun ajaa?
En minä osaa ajaa.
Sitten opettelet nyt.
-Jarru ylös. -Vasen jarruko?
-Jarruja on vain yksi. -Okei.
Noin. Paina kytkintä varovasti.
-Apua! -Okei. Pysähdy.
En taida pystyä tähän.
Kyllä pystyt.
Anna auton rullata eteenpäin,
nosta kytkintä hitaasti ja kuuntele moottoria.
Siinä se. Sinusta tulee yhtä auton kanssa.
Et kai sanonut "ole yhtä auton kanssa"?
Juuri niin isäkin sanoisi.
Kenen luulit opettaneen minut ajamaan?
Kiva, että olet siinä, Felix.
Niin minustakin.
Keskity nyt.
-Meillä on pitkä matka edessä. -Niin.
Okei, nyt lähtee.
-Tämähän lähti! -Hienoa.
Hei!
Ota koppi.
Löysin näitä tiedustelureissulla Mississippin jälkeen.
Aioin säästää ne synttäreillesi.
Luulin, että olisimme silloin vielä tiellä.
Tämä tehtävä...
Siinä on kyse sinusta -
mutta -
vähän myös minusta.
Taustalla on paljon enemmän kuin tiedätkään.
Ehkä enemmän kuin minäkään tiedän.
Muistatko, kun kerroin, että isät ovat hankalia?
Juttu on niin,
että äiditkin voivat olla hankalia.
Pysy siinä.
Näkivät varmaan valon tieltä.
Haluatko suojella heitä?
He eivät saa tietää meistä.
Nyt on kyse ihmishengistä.
Luota minuun.
Taas tärkeä valinta.
On aika tehdä se.
Hope?
Hittolainen!
Mitä tämä on? Oletko kunnossa?
Olen minä.
Miten saitte auton toimimaan?
Tutkimme huoneen, jota piilottelit meiltä.
Mitä?
Sen, johon kielsit menemästä, koska siellä on ruumiita.
Ei siellä ollut.
Miksi valehtelit?
Anteeksi. Varmaan jokin väärinkäsitys.
-En minä sanonut... -Kyllä sanoit.
Kuule...
Iris, hän tarkoitti kellaria.
Kuulit kai väärin.
Lähditte tuosta vain.
Ette edes hyvästelleet.
Anteeksi. Me vain...
Meistä niin oli helpompaa.
-Kaikille. -Niin.
Mutta nyt olette täällä ja korjasitte autonkin. Mahtavaa.
Olette täällä ja turvassa ja olemme kaikki yhdessä.
Kaikki hyvin, vai mitä?
Joo.
Kaikki hyvin.
Nukutaan nyt ja jatketaan matkaa aamulla.
Et saisi rasittaa jalkaasi.
-Haen loput tavarasi. -Ei tarvitse. Iris lastoitti jalkani.
Haen itse.
Felix.
Älä nyt.
Milloin annat muiden -
pitää sinusta huolta?
Niin.
Pinttynyt tapa.
Onko avain sinulla?
Ajan auton nurkan taakse, kaiken varalta.
Hope, tule auttamaan.
Ei askeltakaan enää.
Eikä enää sanaakaan paskanjauhamista.
Pudota se avain,
ja kerro mitä hittoa aiot tehdä Hopelle.
Leo, meidän pitää puhua yhdestä asiasta.
Sitä ennen haluan muistuttaa,
että välitän kovasti sinusta,
sekä meistä,
tulevaisuudestamme,
ja kaikkien tulevaisuudesta. Siitä tässä on kyse.
Tulevaisuudesta.
Näet taas Hopen 24 tunnin sisään.
Hän on matkalla tänne.
Älä sano mitään.
Käsittele tämä tieto ihan rauhassa.
Kuukausia sitten -
sinä kerroit minulle Hopen lahjakkuudesta ja nerokkuudesta,
vaikka et ole kertonut hänelle.
Luotit minuun.
Mutta minä kerroin heille.
Oli pakko.
Tarvitsemme uuden sukupolven neroja.
Olit turhautunut häneen ja hän itseensä.
Mutta hän on turvassa -
ja nyt hän on nähnyt maailman. Ja siitä syystä -
hän on valmis.
Maailman -
korjaamiseen -
tarvitaan kaikki terävimmät ihmiset -
tekemään yhteistyötä.
Hope on yksi heistä.
Kaikki mallit osoittavat, että jos emme edisty 30 vuodessa,
ihmiset katoavat tältä planeetalta.
Tämä juttu on meitä isompi.
Saat vihata minua.
Minä kestän sen.
Kestän sen,
jotta maailma -
saisi elää.
Kuuleeko tohtori Belshaw?
Mitä mietit?
Pudota se avain.
Felix.
Lähde Irisin kanssa.
Menkää autoon ja lähtekää.
-Sinä et meitä määrää. -Siten selviätte hengissä.
Felix.
Ole kiltti.
En halua satuttaa sinua.
Kuuntele häntä, Felix.
Hän on armeijan väkeä.
Hän haluaa minut!
Ette voi pelastaa minua.
Selviätte hengissä vain häipymällä.
Mitä ihmettä?
En koskaan halunnut sinulle pahaa.
Halusin sinun olevan onnellinen.
Oikeasti.
Onko se totta?
-Oletko armeijaa? -Olen.
Totta se on.
Ja olen pahoillani.
Ei! Felix!
Välittävätkö ne näin paljon tulipaloista?
Tuskin he tulivat Silasin takia.
Veimme heiltä auton, kartat, bensaa...
Puhuin Huckille radiolla.
Ehkä he kuulivat sen?
Saatan tietää pakoreitin. Tulkaa.
Älä pahenna tätä.
Felix?
Hope! Iris! Lähtekää autolla!
Emme ilman sinua!
Ulos talosta!
Lopeta, Huck!
Etsitään se ase!
Viimeinen tilaisuus. Päästä meidät, niin kaikki selviävät.
Et vie häntä!
Sen täytyy olla täällä.
Felix!
Ulos talosta! Menkää!
Hope, häivy täältä!
Tapan sinut!
Löysin sen!
-Hitto. -Pärjäätkö?
Haava aukesi. Verta tulee aika pahasti.
Pysytään liikkeellä.
Hei.
Ei.
Pääsemme kyllä pakoon.
Te pääsette. Minä vain hidastan teitä.
He voivat seurata verijälkiäni.
En luopunut toivosta aiemmin, enkä luovu nytkään. Liikettä!
Hei. Silas.
Tule.
Hei.
Sinä pelastit meidät.
Saat uuden alun.
Toinen kerta jo.
Et ole hirviö, Silas.
Sinä teit sen, Silas.
Joo!
Se on tärkeintä.
Mitä sinä teet?
Pelastan teidät.
Te voitte pelastaa muut.
Lopeta, Huck!
Tee se, Hope! Ammu!
Mitä jos...
Ei haittaa! Pärjäät ilman minuakin.
Tee se, Hope! Ammu vain.
Olen pahoillani.
Mitä sinä teet, Hope?
Mene pois hänen luotaan!
Vannon, että teen sen!
Iris, lähde Felixin kanssa autolla.
-Palatkaa yliopistolle. -Emme jätä sinua.
-Ei minun käy kuinkaan. -Et tiedä mitä tapahtuu.
Tiedän minä.
Minun pitää auttaa isää tutkimustyössä.
Siksi, kuka olen.
Tai mikä olen.
Huckin piti viedä minut sinne.
Mursin koodatun viestin.
Minä olen se kohde.
Olen fiksumpi kuin luulinkaan.
Älkää minusta murehtiko. Kyllä minä pärjään, kävi miten kävi.
Ei sinun tarvitse tehdä tätä.
Ei, Silas.
He eivät tiedä teistä. Minun jahtaamiseni hidastaa heitä.
Suojelkaa Iristä.
Pitäkää hänet turvassa.
Älä ala hirviöksi, teki Huck mitä tahansa.
Elton.
Sinä uskoit minuun, kun en itse uskonut.
Olet paras ystäväni.
Kiitos.
Menkää, ennen kuin he näkevät teidät.
Ei.
Silas!
Tule. Et mahda mitään. Meidän pitää mennä.
Hei.
Ei ole vielä liian myöhäistä.
Anna ase minulle,
niin sinä, minä ja Iris voimme lähteä.
He tulisivat vain etsimään minua.
Tämä on ainoa keino.
Teen tämän, koska minulla on jotakin erityistä.
En olisi lähtenyt Omahaan ilman sinua.
Tiedän.
Lähdin eilen suojellakseni sinua.
Tiedän.
Mehän suojelemme toisiamme.
Aina.
Olet rakas, Iris.
Tiedän, että pärjäät kyllä.
Me kaikki pärjäämme.
Kahdeksan kilometriä pohjoiseen ja olette turvassa.
Hope on pelkkä lapsi.
Ei ole enää.
Olet huipputyyppi.
Haluan, että tiedät sen.
Tässä elämässä -
pitää joskus tehdä pahaa tehdäkseen hyvää.
Hymyä huuleen siis.
Kerro nyt. Mitä mietit?
Leo...
Niin?
Ei...
Ei mitään.
No, minä olen miettinyt yhtä asiaa.
Se on kalvanut minua.
Se on aika arkaluontoista.
No mitä?
Voit kertoa minulle mitä vain.
Tämä paikka on tärkeä sinulle.
Niin minullekin.
Siviilihallitus tekee hienoa työtä.
En kyseenalaista sitä lainkaan.
Mutta armeijaanne minä vähän epäilen.
Willin partion olisi pitänyt palata jo pari päivää sitten.
Kaikenlaista voi sattua.
-Varmaan he ovat kunnossa. -Entä tohtori Abbott?
Miten voit olla varma, että hän lähti siskonsa luo?
Minä vain...
Luulen, että meille valehdellaan.
Mutta minulla on idea.
Miten voimme tietää varmasti.
Mutta tarvitsen apuasi.
Perillä ollaan.
Voit panna tuon pois nyt.
Pakko myöntää,
kun ottaa huomioon, miten tämä meni,
pelkäsin sinun vastustelevan enemmän.
Kyse ei ole tästä hetkestä.
Vaan tulevaisuudesta.
Yleisestä edusta.
Kokonaiskuvasta näkemisestä.
Sitä minä teen.
Hyvä.
Minnehän he veivät hänet?
En tiedä.
Miten löydämme muut?
En tiedä.
Mitä nyt tehdään?
En tiedä.
Mutta keksimme sen kyllä.
Jatko ei tule olemaan helppoa,
mutta olemme nyt osa sitä.
Luulin, että olemme lajimme viimeiset,
mutta moni asia on muuttunut.
Olen nähnyt mahdottomia asioita.
Siitä tiedän, että löydämme muut ja pelastamme heidät.
Me pystymme mahdottomaan.
Teemme elämistämme merkittäviä.
Emme siksi, että olemme viimeiset.
Vaan koska olemme alku.
Äiditkin voivat olla hankalia.
Mukava nähdä taas, Hope.
Olet kokenut aika seikkailun.
Ottakaa neiti Bennettin tavarat.
Hienoa.
Hän kaipaa vielä käsittelyä, mutta ainakaan hän ei vastustele.
Ei niin. Hän tietää, mitä on pelissä.
Olit varmaan juuri kertomassa niistä muista?
Autosta ja niistä muista.
Kuulimme lähetyksen. Mitähän he mahtavat tietää?
Ne muut eivät ole uhka.
Minä hoidan heidät. Yksi löytyi jo, löydämme kyllä muutkin.
Anna minun hoitaa tämä.
Varmistan, että he palaavat yliopistolle.
En halunnut tulla väliin,
mutta se välikohtaus kotona teki sinusta epäilyttävän,
ainakin muiden silmissä.
Minun piti varmistaa, että tehtäväsi -
onnistuu täydellisesti, ilman epäselvyyksiä.
Sen aion tehdä.
Ja mitä tulee kampuksen väkeen...
Jutellaan toiste. On sattunut kaikenlaista.
Hope.
Olen todella iloinen, että saan sinut laitokselle.
Te Bennettit saatte aikaan suuria asioita yhdessä.
Joo, niin saadaan.
Myrsky on kohta päällä.
Pitää löytää jotain suojaa.
Ja ruokaa.
Kyllä me löydetäänkin.
Sitten haemme heidät takaisin.
Ja rökitämme Tasavallan.
Miten?
Olet rakas, Iris.
Tiedän, että pärjäät.
Me kaikki pärjäämme.
Tämä menee aika varmasti tuohon.
Totta. Kiitti.
Koska minä en ole kohde.
Me olemme.
Me kaksi yhdessä.
Olemme auttaneet toisiamme koko elämämme -
ja tulleet vahvemmiksi.
Sinun älysi,
vaistosi...
Mitä jos häneen ei voi luottaa?
...urheutesi,
ja sisusi...
He eivät yhtään tiedä, mihin pystyt.
Niin me voitamme heidät.
He luulevat tarvitsevansa minua maailman pelastajaksi,
mutta sinä pelastat maailman heiltä.
Me pelastamme sen.
Hymyä huuleen siis.
Miten?
Jotenkin vain.
Koska me voimme.
Näin annamme elämillemme merkityksen.
Me olemme tulevaisuus.
Mene taakseni.
Will?
Hei. Hei.
Luulin sinun kuolleen.
Teidän kaikkien.
Miksi?
Miksi sinä niin luulit?
Ettekö te tiedä?
Mitä?
Minulla on paljon kerrottavaa. ityksen.