Tidligere i The Walking Dead: World Beyond.
-Omaha og Campus-kolonien er borte. -Hva?
Jeg sparket et vepsebol, spurte om for mye.
Alt jeg vet er at de vil drepe meg.
Hva med de andre? Du sa at dere fant en.
Vi tror det er Silas Plaskett.
-Hva slags sted er dette? -Utkanten.
Dette er lederen av rådet som styrer her.
Indira.
-Jeg ble glad da du ringte. -Du hadde rett.
Jeg klarte meg ikke alene.
Sånn går det.
-Hva... -Hei. Jeg fulgte etter deg.
Går det bra? Er du skadd?
Han hadde funnet meg.
Vi må komme oss vekk.
Vent! De kommer til å finne ham.
Å, faen. Kom igjen.
Går det bra?
-Vi hørte noe. Sjekk området ditt. -De hørte oss.
Vi kan ikke la dem falle.
Kniven min. Du må gjøre det.
Gjør det!
Gamma fem, gamma fem. Base to.
-Tomt til markør seks. -Ligg lavt.
...nord, nordvest, over.
Mottatt.
Delta 1-4, over.
Skal jeg spørre henne engang, eller...
bare la henne fortelle når hun er klar?
Hvem vet hva hun så der ute, hva hun ble nødt til å gjøre.
Og så finne ut hva som skjedde med alle der hjemme, det er...
-Jeg kan ikke... -Men...
Hun blir her.
Det er det viktige.
Og Iris...
De vet hvor hun er, ikke sant?
I morgen kommer sikkert hun og Felix tilbake hit også.
Trygge.
Akkurat som Hope.
-Hva er klokken? -Jeg vet, det er sent.
-Jeg... Det er bare, jeg må... -Jeg burde nok...
-Få i stand det andre rommet. -Det går bra.
Jeg... Jeg vil... at de skal vite om dette.
Men bare når tiden i nærheten av inne.
Det vil den bli ganske snart.
Hva?
Jeg kan ikke slutte å tenke på at...
om jeg ikke hadde nevnt henne til sersjant Mills...
-Det er ikke hemmeligstemplet. -Likevel, jeg...
burde skjønt det.
Ingen nyttig informasjon går til spille her.
Ok.
Kanskje, eh...
Kanskje vi bør se vitenskapelig på dette.
Du vet, om vi tillater sekundære tolkninger og data,
sett fra et mer holistisk utgangspunkt,
så reddet du livet til døtrene mine.
-Om de ikke dro da de dro... -Du er så snill.
Jeg er ærlig.
-Sees i morgen. -Ok.
Ønsk deg noe.
Her har du litt proteiner.
Pappa. Jeg fyller 17, og har blitt vektløfter.
Beklager. Det er...
Det er tanken på at du var sulten.
Jeg var ikke det.
Ok? Felix tok ordentlig godt vare på oss.
Jeg klarer meg uten bønner på boks resten av livet, men...
Vi hadde det bedre enn de fleste.
Var du...
Havnet dere noensinne i farlige situasjoner?
Er det greit om vi ikke prater om det?
Ja. Ja, selvsagt.
Ærlig talt?
Det verste med å være der ute, var at jeg var bekymret for deg.
Å ikke vite om du var skadd...
Men å se deg hel og frisk,
det gjør at alt var verdt det.
Jeg vil bare vite om Iris og Felix også er ok.
Det er de.
Vi ble ganske herdet der ute, vet du.
Du skulle sett Iris.
Hun har blitt ganske flink til å drepe dem.
De døde, altså.
Militæret til republikken...
De nærmer seg alt med en iskald pragmatisme,
som jeg aldri godtok.
-Jeg ante ikke at... -Pappa...
-Du trenger ikke å forklare noe. -Jo. Jeg må det.
Selv om jeg alltid har vært nøye med å ikke presse deg,
så du kunne velge din egen vei,
så var det alltid en del av meg som håpet at du en dag ville velge min.
Og nå er du her, med meg, på nøyaktig samme sted.
Uten noen valg i det hele tatt.
Så vi må bare jatte med?
Jeg vet ikke.
Hva med den i jakka?
-Den der? -Mm.
Det er riktig høyde.
-Han er litt tynn, men kanskje... -Litt?
Han er jo bare støv.
Vi får lete videre.
Jeg tar denne.
Hei. Går det bra?
Ja, jeg er ok.
Det er en ravine 1,5 km nordover. De døde samles der av og til.
Ja, men selv om vi er heldige, så vi må...
Har du en bedre idé, så vil jeg høre.
Ok.
Du sa at det var farlig her ute. Jeg...
Jeg skjønner. Jeg ville også vært sint.
Så hvorfor?
Ja. Hvorfor gjorde du det?
Jeg tror ikke det var de døde.
Det var CRM som drepte Romano.
De prøvde å drepe Will. De ville drepe oss, alle sammen.
Så hvorfor ikke alle der hjemme? Eller Omaha?
Tror du at CRM står bak alt dette?
-Hvorfor ellers dekke over det? -Jeg vet ikke.
Men vi prater om 100 000 mennesker.
Og du sier hva? At de bare ville drepe oss alle? Hvorfor?
Vi var ikke en trussel.
Kanskje vi hadde noe de ville ha.
De ville ha Hope.
Du så hvor langt de gikk for å ta henne.
Jeg lyver om jeg sier at jeg ikke har tenkt det samme.
Vent litt.
Jeg tror vi har en vinner.
Det må bare funke på avstand.
Ok, dere to henter soldaten. Jeg tar han her.
Vi møtes i skråningen. Hei.
Det vil funke.
Kom igjen.
Si hva du heter.
Eh, Silas. Plaskett.
Hva heter du?
Dennis. Ble du funnet på egen hånd?
Eh... Ja.
Er vi fortsatt i New York?
Prøver du å ta kniven, havner du i fengsel.
Antagelig i lang, lang tid.
Vil du fortelle meg hvor vi skal, eller...?
En mindre å bekymre seg for.
Vi er fremme.
Oberstløytnant. Dr. Bennett spør om å få møte deg.
Ja, send ham inn.
Dr. Bennett. Hvordan går det?
Finner Hope seg til rette?
Vel, hun fant ut at alle hun kjente der hjemme er drept
etter at hun ble lurt hit, så...
Hun vil nok ikke "finne seg til rette"
før søsteren hennes og Felix er trygge.
Det forstår jeg. Det er derfor vi prioriterer å få tak i dem.
Jeg vil bli med laget som skal hente dem.
De bør møtes av et kjent fjes,
ikke bare hjelmer.
Det er dessverre ikke mulig. Ekstraksjonslaget har allerede dratt.
Jeg sendte dem så fort jeg kunne.
Jeg vil oppdatere deg, dr. Bennett, da...
Som du oppdaterte meg om livvaktene mine?
Å... Eh...
Beklager.
Rekognoseringen deres viste en stor kolonne på vei gjennom området,
som forsinket tilbaketuren.
Men som de andre,
er jeg sikker på at de kommer hit i godt behold før du aner det.
Din datters reise må ha vært et sjokk.
Du lurte dem til å reise over 150 mil, uten beskyttelse.
Stabssersjant Mallick er kapabel til å håndtere enhver fare.
Det stemmer.
Huck. Muldvarpen din.
Så mye betød min datters sikkerhet for deg. En soldat.
Den, eh...
Den ene soldaten betyr mer for meg enn en million soldater.
Jennifer Mallick er datteren min.
Jeg vil ha resten av familien min hit, i kveld.
Om jeg skal jobbe for deg.
Du jobber ikke for meg, dr. Bennett.
Din innsats er for Borgerrepublikken, akkurat som min.
Vi beskytter den og sikrer ressurser.
Datteren din er en slik ressurs.
Da vi valgte å sende henne hit, til deg,
så var betingelsen at hun endrer seg.
Vi visste at du ville oppdage det, og hun også.
Hun ble oppfostret bak murer.
Hun måtte erfare og se verden som den er,
for å kunne forstå hva som står på spill, for å se sin rolle.
Vi ville gjøre det, selv om det betød at du glemte din rolle.
Vi ville aldri startet en plan som denne
uten å gjøre en psykologisk profil av både deg og henne.
Vi visste at uansett hvor sint du ble,
og forrådt du ville føle deg,
så ville du fortsatt jobbe mot det aller viktigste:
å bygge et apparat av kunnskap og forskning
for å redde menneskeheten.
Ingenting er viktigere for meg enn min egen familie.
Å, selvsagt.
Det sa du igjen og igjen til dem i de meldingene vi fanget opp.
Men du forlot dem, ikke sant?
Du brøt lovene våre, dr. Bennett. Du lot dem være i faresonen.
Det var vi som valgte å se en annen vei.
Hva var det du sa? At det var en "feilbedømmelse"?
Et lite råd: Jeg ville ikke gjort flere slike.
Du kan gå.
Noen oppdatering om den savnede soldaten?
Seks lag har lett hele morgenen. Fortsatt intet resultat.
Og hva med den forsvunne livvakten til dr. Bennett?
Vi har mistet sporet.
Tror du det er en sammenheng?
Gjør klar en transport.
SIKKERHETSTILTAK
KAMERAER VAKTER
PATRULJER
Hei, Hope.
Beklager.
Jeg... Jeg så deg sitte der,
og jeg kjente deg igjen fra bildet på pulten til faren din.
Der du har satengkjole og militærstøvler?
Nettopp. Ja. Vinterballet.
Eh, jeg heter Lyla, en av kollegaene hans.
Eh, jeg vet at faren din skulle ha møtt deg,
men han venter på en oppdatering om søsteren din.
Jeg tenkte at jeg kunne vise deg rundt?
Eller en annen gang, om det passer bedre?
Nei, det går bra. Vis meg alt.
Ta på den her.
Kom igjen.
Webb.
Rapport.
Vi dro inn en B04, sir. Batteriet var dødt. Satte den i to.
Vi skal klargjøre de døde, så rengjøre og laste opp.
Bør være ferdig klokken 18.
-Akkurat som planlagt. -Bra.
Vi steiner hver snudd, ikke sant?
-Kompis. -Hva? Det var vittig.
Det var det ikke.
Webb, Tiga, Grady, dette er Plaskett.
Plaskett skal hjelpe oss med saneringen.
Dere får ansvar for å lære ham opp, og gi ham noe utstyr.
Drep den.
Stikk og vri.
Jeg vil ha en rapport om disse døde på pulten min før solnedgang.
Ja, sir.
På'n igjen.
Steiner hver snudd? Den må du lenger ut på landet med.
FSFT. For Smart For Tiga.
Så hva fantes her før?
Før verden gikk under?
Et statsfinansiert forskningslaboratorium.
Man gjorde eksperimenter på mørk materie og nøytrinofysikk.
Og før det, var det en gammel diamantgruve.
Sjaktene og fjellgrunnen var perfekt for eksperimenter
som krevde skjerming fra solens kosmiske stråling.
Og nå...
HOLD VEIEN FRI
Bruker vi laboratoriene til våre egne formål.
Kom, så viser jeg.
Her nede legger vi grunnlaget
til å en dag finne ut hvorfor verden forandret seg.
Så dere forsøker å finne et botemiddel.
Å sette fingeren på hva inni oss som får oss til forvandles,
om det er en sopp, bakterie eller virus, eller noe helt annet,
jo, det er en del av det.
Men også å finne ut hvordan
vi blir kvitt de som allerede er forvandlet.
Ved å undersøke, og forhåpentligvis oppdage
hva som gjør de døde levende,
hva i dem som sakker forråtningen,
og øker appetitten deres,
håper vi å en dag kunne slå av de utløsende faktorene,
fjerne de døde som en trussel,
og utslette dem fra Jorden.
Tror du det er mulig?
Ellers hadde jeg ikke vært her.
-Gjør ikke du? -Det høres bare litt søkt ut.
Det er en tilnærming til helheten.
Vi lærer deg alt du må vite,
og mens du forsker og undersøker, så lærer du ut.
Gi den kunnskapen til neste generasjon, og så videre.
Jeg har nettopp fylt 17, og dere har allerede planlagt hele livet mitt.
Vi velger også alle måltidene dine for optimal ernæring,
og har tester som finner din ideelle genetiske partner.
Beklager. Jeg kunne ikke stå imot.
Kontoret til faren din er der oppe.
-Hei. -Hei.
Stemmer det. Det var de skjemaene med avvik.
Jeg ser på dem med det første i morgen.
Det var nok bare en feil med datainnføringen,
men jeg skal sjekke det.
ADGANG FORBUDT FOR UVEDKOMMENDE
Hei, går det bra om jeg møter deg der?
Jeg tror jeg så et toalett med fire vegger,
og det er det ganske vanskelig å si nei til.
Laboratoriet er
gjennom denne døren, så til høyre og hele veien ned.
Trenger du hjelp?
Eh, ja.
Ja, jeg leter bare etter toalettet.
Med adgang forbudt for uvedkommende?
Ja, vel, alle vet
at de beste toalettene har adgang forbudt for uvedkommende.
Nettopp. Jeg visste det vel, men hadde glemte det,
for det er absolutt ikke noe tull,
som du finner opp nå.
Jeg heter Mason.
Du er den nye jenta, hva? Som kom i går?
-Ja. Hvordan vet du det? -Dette er et lite sted.
Nettopp.
Jeg er lei for det som skjedde i Omaha.
Det er derfor vi bruker armbåndene.
Om du virkelig er nysgjerrig på hva som skjer der inne, så la meg.
-Trenger dette et varselskilt? -De tar alt på største alvor her.
De vil ikke at folk skal forsyne seg uten tillatelse.
Men jeg bryter gjerne reglene om det er noe du vil ha.
Jeg vil ha en mopp.
Ok, stopp.
Nei, jeg kødder med deg.
-Hva skal jeg med en mopp? -Jeg vet ikke.
Jeg ville bare se om du gjorde det.
Ok, du gjorde det.
Vel... Jeg skal møte kollokviegruppen min senere,
men jeg viser deg gjerne rudt.
Jeg er faktisk allerede midt i en omvisning, så...
Tør jeg spørre hva du heter?
Du sa at det er lite sted,
så det betyr vel at du antagelig vet det allerede.
Vi sees, Hope.
Man kan ikke stole på dem.
Hun drepte en CRM-soldat med et av våpnene våre.
Han er etterlyst av CRM. De har satt oss alle i fare.
Vi har en plan, og den vil ordne det der.
Vi ber om at dere gir oss en sjanse til å fikse dette.
De kan ikke bo med oss.
Det er for farlig.
Særlig siden de ikke har vært ærlige.
Så du gjennom tingene mine?
Det står steder med CRMs forsyningslager, drivstoffdepoter...
-Om de finner ut... -Det gjør de ikke.
Om planen vår funker, så vil den ikke hjelpe bare meg.
Den vil beskytte dere alle sammen.
Vi ber bare om å få bo her.
-Gjem dere. Nå! -Hva?
Faen.
-De vil bare ha meg. -Å, kom igjen.
-Vent, kodebøkene mine. -Stopp.
Overleverer vi dem ikke, så vet du hva vi mister.
Og det er ikke det vi driver med. Ikke et ord.
Oberstløytnant. For en overraskelse.
Indira, beklager et uanmeldt besøk,
selv om jeg er sikker på at utkikkspostene dine advarte deg.
Du er alltid velkommen hit.
Takk. Jeg skulle ønske at dette bare var et sosialt besøk.
Hvordan kan vi hjelpe deg, oberstløytnant?
Jeg er her fordi vi etterforsker noe.
Er det et av dine?
Det er det.
Å, jøss.
Det er så vakkert.
Hm. Jeg har fortsatt det du malte av Jennifer.
Jeg elsker det.
Hvordan har datteren din det?
Vi har ikke sett henne på... Jeg...
Hva kan det være? To år?
-Er hun fortsatt på oppdrag? -Hun kom nettopp hjem.
Ja, det er godt å ha henne her.
Å, det er så mye ansvar, ikke sant?
Å ha så mange folk som betror
sitt velvære og sin overlevelse til en.
Jeg er her på grunn av et sikkerhetsproblem.
En av soldatene mine forsvant i går kveld, ikke langt herfra.
Vel, du tror vel ikke at noen av mine menn...
Å, nei. Selvsagt ikke.
Jeg ser ikke for meg at noen her setter avtalen vår i fare.
Nei, vi tror at det er noen på anlegget
som gir oss litt besvær.
Vel, vi har ikke sett noen nye fjes.
Jeg så at muren deres var skadet.
For din egen sikkerhet, vil jeg la soldatene gå gjennom landsbyen,
bare for å være sikker på at ingen slapp inn ubemerket.
Nei, det er ikke nødvendig.
Muren er reparert, og utkikkspostene våre gjør en god jobb.
Selvsagt gjør de det. Man kan aldri være for forsiktig.
Disse er så vakre.
Hm. Dette er nytt.
Det handler om detaljene...
Oberstløytnant, er du der?
Prat.
Vi spaner på 496, rute 3 i Watkins Glen.
Mottatt. Vi er på vei. Over og ut.
Vel, det ser ut som at vi har funnet vår savnede soldat.
Beklager forstyrrelsen, Indira.
Neste gang håper jeg at vi får sjansen til prate litt mer.
Det gjør vi sikkert.
052 LABORATORIUM
BEGRENSET ADGANG
Hei.
Jeg tenkte det ville være bra
om faren din oppdaterte deg på hva han har gjort her.
Så, hvor er pappa?
Eh, jeg er ikke sikker.
-Men jeg vet at... -Jeg vet det.
Han ville virkelig være her, ja.
Jeg...
Det har seg slik at jeg vet at han elsker deg veldig høyt.
Det er bare at han...
Han har ikke noe valg enn å jobbe såpass hardt.
Han... Han gjør det...
Ja, for meg, søsteren min, fremtiden. Jeg vet det allerede.
Jeg har møtt...
så mange foreldre som føler seg hjelpeløse nå.
De...
vil gjøre livene til barna sine bedre.
De...
vil gjøre noe for å bekjempe dette.
Men de kan ikke.
De har ikke kunnskapen, bare et sterkt ønske.
De stoler på at folk som faren din gjør det som de selv ikke kan.
Kan du se for deg hvordan det er å leve under et slikt press?
Hei.
Selv om faren din ikke er her,
så kan han oppdatere deg likevel.
Eh, kan du slå av lyset?
Hei til våre partnere i Borgerrepublikken.
Det er en glede å oppdatere dere
på fremskrittene vi har gjort her på anlegget.
I fjor vår brukte vi bio-opptakeren vi har utviklet,
på hjernestammen til en av de døde.
Til tross for noen tekniske feil,
har den gitt oss muligheten til å ta opp og sende
de dødes biologiske respons på stimulanse fra miljøet,
og verdifulle sporingsdata,
slik at vi kan beregne og forutse atferden.
Vi prøvde i årevis,
men faren din løste det på to måneder.
Han er virkelig noe for seg selv.
Programmet er fortsatt i sin spede begynnelse,
men har allerede latt oss samle inn verdifull informasjon.
Små variasjoner i hjernekjemien,
hastighetsavvik som antyder jaktatferd,
værets effekt på bevegelse og oppmerksomhet.
Store mengder data
som vil åpne nye dører og retninger inn i forskningen.
En av disse mulighetene har jeg utforsket selv:
å smitte de døde med soppsporer som vokser på dødt vev.
Det er begripelig.
Om vi kan moderere en eksisterende sopp,
så kan vi en dag øke de dødes forråtnelsestakt,
og praktisk talt nøytralisere dem som en aktiv, mobil trussel.
Nå vil jeg gi ordet til dr. Ellis,
som vil prate om fremskrittene han har gjort på...
Det ser ut som at det har vært en kamp, som førte til dette.
Sikker på at det er dem?
Vi kan sende et lag for å undersøke...
Kroppene vil skylles vekk før de kommer seg dit.
Men vi bør prøve.
Kun autorisert CRM- personell får vite om det.
Dr. Bennett trenger ikke flere dårlige nyheter.
HVA VET VI I DET UKJENTES TIDSALDER
TIL HOPE OG IRIS,
MÅTTE FREMTIDEN ALLTID SKINNE STERKT PÅ DERE,
OG ALT DERE GJØR.
Beklager, jeg... har tenkt å rydde opp her inne.
Det går bra, pappa.
Alle tingene dine over alt, det føles som hjemme.
Jeg har forsøkt å få en oppdatering om Iris og Felix,
og ærlig talt, så prøvde jeg å rydde hodet.
Lyla sa at hun viste deg rundt. Hva synes du?
Ærlig talt, så...
Jeg trodde det ville være mye mer vakttårn og vakthunder.
Ja.
Å...
Spurte du om kjæresten din?
Hun sa det til deg.
Det var ikke nødvendig.
Jeg tingene henne på badet ditt, og hun kalte deg genial 89 ganger.
Ja, vel...
Hun er grei.
Og om arbeidet ditt er viktig for deg, så er det viktig for meg også.
Det er det, men...
Men hva?
Iris og Felix.
De var ikke på aldershjemmet.
CRM leter gjennom området, men de har ikke funnet dem.
Du og Huck tok lastebilen,
og du sa at Felix knapt kunne gå, så hvordan klarte de...
Nei, om de følte at de burde gå, så ville Felix gjort det.
Sikker på at det ikke er noe du har utelatt?
Uansett hva det er, så må du være ærlig med meg.
Hope?
Hva i helvete foregår?
Takk.
Jeg, eh...
Jeg forstår fortsatt ikke. Hva er det som skjer her?
Et par ganger i uka, så lokker vi døde inn med lys og musikk,
dreper dem, og så rydder vi opp.
Så hvor havner delene?
En resort på Cayman-øyene.
Eh, vi flytter dem ut. Vi har lastebiler.
Plaskett. La den stå.
Bli med meg.
Så når CRM finner folk her ute,
så sender de dem alltid hit?
Nei.
Så de andre, Grady og Tiga...
De søkte seg hit. De ville være en del av noe større.
Dette?
Vet du at dette var det første i sitt slag?
Nå finnes det seks til over hele delstaten, men de er større.
Stadioner, arenaer...
Alle drives av militære styrker med opplæring.
Alle spiller en rolle i et eksperiment med masseslakt.
Om modellen stemmer...
kan vi rydde delstaten samtidig som færre kommer hit.
Vi kan få fotfeste.
Vi kan begynne å gjenskape
alt dette stedet hadde av energi, jordbruk, handel...
Dette...
Dette er øvingsfeltet for det.
Det er det vi gjør her.
Begynner på nytt.
Og det er det du gjør her?
Jeg er mekaniker.
Lastebiler, helikoptre...
Jeg lærer opp de andre, og reparerer det som trengs.
Campingvogna på enden er din.
Jeg er tilbake i morgen. Til da er det Webb som bestemmer.
Vent. Drar du?
Hvor skal han?
FS. Han skal levere en dauing.
FS?
FS, som i...?
Borgerrepublikkens forskningsstasjon, ja.
Jeg skal komme meg dit en dag. Kanskje som en vakt.
Det stedet kan forandre alt.
Hvorfor spør du? Kjenner du noen der?
Ja. En hemmelig venninne, kanskje?
Han og Dennis har vel det til felles.
Du har ikke sagt mye om hva som skjedde.
Går det bra?
Ja.
Det fungerte.
Vi fikk roet det med Will, Indira lar oss bo her...
Da jeg var i det rommet, var jeg ikke redd for å bli tatt,
eller om dette stedet blir ødelagt på grunn av oss. Jeg...
Jeg var redd for at jeg ikke ville få sjansen til å slå tilbake.
Hei.
Sikker på at du er klar for dette?
Da jeg drepte den soldaten?
Jeg trodde jeg var følelsesløs.
Det var jeg ikke.
Jeg var sint.
Dette... er en krig.
Selv om de ikke vet det ennå.
Ja, det er det.
Kom igjen.
Og før vi finner ut hvordan vi slår tilbake,
vel...
I det minste kan vi slå noe.
Ja. Hope ser ut til å trives,
og det er bra, for vi trenger kanskje hennes hjelp for å vekke faren.
Han våkner. Han er redd for den andre datteren, men vi finner henne.
Det er ikke bare det.
Hele...
manipulasjonen for å få Hope hit...
Det har slitt på hans...
entusiasme for CRM.
Mot alt det lovende arbeidet han gjør.
Vi må få henne til å motivere ham.
Jeg trodde det var derfor du er her.
Jeg... gjør mitt beste.
Jeg håper bare at det er godt nok. Hm.
For hans skyld, og din.
Eh, oberstløytnant? En ting til.
Når får jeg neste testpasient?
Det er lenge siden min forrige obduksjon,
og jeg antar
at generalmajor Beales plan fortsetter som planlagt?
Ja, det gjør den.
Jeg tror du får det du trenger i tide.
Takk. or du får det du trenger i tide.