Tidligere i The Walking Dead: World Beyond.
Du må lyve til ham, om det du vet.
Du vet noe som du ikke forteller meg.
-Hva sa hun? -Gjorde hun noe med dem?
Kan du bare stole på meg?
Om CRM ødela Omaha, så hadde moren min visst om det.
-Hun ville sagt det. -Hun lyver.
Det betyr at CRM faktisk... Dette forandrer alt.
-Hva med Silas? -Han lever.
På en slakteutpost ikke så langt herfra.
Om han er der hun sa,
så vet jeg hvordan vi kan få ut alle sammen.
Så...
Tror du virkelig dette vil funke?
Ja. Og du?
Ja.
Hvordan var det med Hope?
Har hun det bra? Du sa aldri noe.
Hun har det bra.
På denne tiden i morgen kan du spørre henne selv.
Hei.
Vi begynner vel å nærme oss?
Det burde være rett over åskammen.
Det tar ikke lang tid før musikken fyller hele området med dem.
Vi trenger en vei ut.
Jeg lurer dem ned i bekkefaret, for å holde ting i orden.
Resten av dere fortsetter.
Du trenger hjelp. Jeg forlater deg ikke her.
Du og Will blir her, vi tre fortsetter.
Ja. Vi går inn, vi tar kontakt, og så drar vi ut.
Blir det farlig, deler vi oss opp.
Smart og trygt, akkurat som du lærte oss.
-Ligg lavt, gå i skyggene... -Og se etter speidere? Ja da.
-Hei, kom igjen. -Kom igjen.
-Ok. -Kom igjen.
Samme gamle, bare en ny dag.
-Ok, få Silas til å gjøre det. -Ja visst.
Det er hans tur.
Hei, Silas.
Så den her pleier vanligvis å gi oss problemer, men, eh,
en kjapp manøver burde fikse det.
Vi har fortsatt nok...
Skrell dem av.
Sett dem sammen igjen.
Jeg går og dekker nordenden til han er tilbake.
Du vet hvordan du får tak i oss.
Hei.
Ikke ennå.
Bare vent.
Hva gjør dere her?
Jeg er så glad for at du har det bra.
Godt å se deg, basse.
Så de er døde. Alle sammen?
Ja.
Onkelen min.
Jeg er så lei for alt sammen.
Vi dro, men... Vi trodde aldri at den ville forsvinne.
-Tok de Hope? -Ja, Huck er en av dem.
Hun lurte oss hele tiden. For dem, CRM.
-Sikker på at vi er trygge her? -Ja.
Han som driver stedet dro til anlegget,
og de andre kommer ikke ofte hit.
Altså, de behandler meg greit her,
så kanskje Hope og faren din har det bra også.
Silas, en hel by er borte. Universitetet er borte.
Om vi har rett, så var det et folkemord.
Om dere har rett.
Vi har ikke bevis, men vi vet at de gjorde det.
Jeg vet det.
De er skyldige. Vi tar ikke feil, ikke denne gangen.
Vi vet hvordan vi tar oss inn.
Will vet om en vei ut.
Det området her? De kaller det serviceterminalen for vevsrester.
Det er der alt biologisk avfall fraktes ut.
Han som driver dette stedet...
-Dennis. -Han har adgang. Et nøkkelkort.
I morgen tar du Dennis' kort,
så låner du en bil og kjører dit.
Du bruker kortet for å åpne døren nøyaktig klokken 14.
Vi timer det sånn at vi er klare på den andre siden.
Så stikker vi av, og drar rett til Portland.
Portland?
Vi kan fortelle dem hva som skjedde. De kan skjule oss.
Du vil ha 20 minutter på deg.
Når du er 1,5 kilometer derfra, vil patruljene varsle portvaktene.
Har du ikke sjekket inn da, så kommer de og leter.
Hva om jeg ikke klarer det?
De har nettopp begynt å stole på meg.
Du er den eneste sjansen vår.
-Jeg kan si det til Dennis. -Hva?
Han kan hjelpe til.
Nei.
Det er det han vil at du skal tro., Han er fienden, han er en av dem.
Ja da, men han er ikke som Huck.
Ok, jeg bare...
Jeg tror ikke han kan vite at CRM gjorde det der,
og synes at det er ok. Om jeg forteller ham...
Sier du noe av det til ham, så er vi ferdige.
De lyver. De er grunnen til at den eneste familien vi hadde er død.
Jeg vet at det er mye,
men vi har ikke tiden på vår side, og vi klarer det ikke uten deg.
Blir du med?
BORGERREPUBLIKKENS TIDENDE
MILITÆRET PLANLEGGER SIVILT TILSYN
Ser ut som du trenger den.
Jeg skal levere noen ordrer.
Marjorie lager fortsatt den beste kaffen utenom Gibruzzi's.
Hvor begynte de å lage den faktiske kaffen?
Takk for forleden kveld.
Jeg ville hatt det på førstesiden.
Ikke bare på grunn av bilen.
For at du stolte på meg.
Vi er fortsatt gifte.
Ja.
Jeg pleide å vite nøyaktig hva du tenkte på.
Et blikk, så skjønte jeg stoda.
Nå...
Nå må jeg bare stole på deg.
Det er annerledes nå.
Alt.
Hele greia.
Det ville skje en dag.
Sivilt tilsyn etter ti år? En del av den grunnleggende pakten.
CRM VIL UTSETTE DET SIVILE TILSYNET
Men ingen visste hvordan i helvete "ti år senere" ville se ut.
Spør du meg, så har vi rykket tilbake til start etter Omaha.
Så hvorfor forlanger den sivile regjeringen tilsynet?
Stoler de ikke på oss?
Det burde de.
Det er alltid spenning mellom militæret og politikerne, men...
Vi har alle akseptert det vi gjør.
Ja.
Det er Silas.
-Han vil kvikne til. -Vi forviste ham.
Det var frivillig.
Da jeg hørte at du gav opp...
Jeg visste ikke om de ville la deg leve.
Jeg lot deg dra fordi jeg trodde du ville det.
Det er ikke derfor jeg... Det er bare... Det er mye.
Jeg vet det.
Er du sikker på at det var CRM? Alle sammen?
Å, det var dem.
Vi må få ut Hope og pappa.
Du også.
Silas, vi trenger deg.
Hjelp oss, vær så snill.
Ok.
Så du blir med?
Vi tyvlyttet litt, liksom.
Terminalen for vevsrester, i morgen klokken 14. Jeg kommer.
Takk.
Men...
Om noe skjer med oss,
om vi ikke rekker dit i tide, uansett grunn, bare dra.
Venter du på oss, så blir du tatt.
Ikke tenk på oss. Bare ta vare på deg selv.
Ok?
Ok. Dere bør dra nå.
-Takk, basse. -Vi sees i morgen.
Dette er bare noe jeg tegnet.
Hope.
Hope, våkne.
Hva? Hva skjer?
En tropp skal ut og lete etter Iris og Felix. Jeg blir med dem.
Nei, pappa, du kan ikke. Jeg burde sagt...
Det går bra.
Å lage litt bråk og ikke ta nei for et svar?
Endelig gir det resultater.
Akkurat som det gjorde med Wi...
Potensialet for vekst på dette feltet er forbløffende.
Potensial er en underdrivelse.
Ikke potensial, da.
Kurs.
Hope! Den unge hjernen vi lette etter.
Jeg ville prate med pappa, men jeg kan...
Hei, hei.
-Går det bra? -Ja da.
Jeg prøver å finne svar om Felix og søsteren din,
men professor Ellis ringte, og...
Er jeg i trøbbel?
Nei, nei. Kom inn.
Håper du synes det er ok,
men jeg tok meg friheten til å gjøre litt ekstraarbeid,
og testet gjærteorien din på din fars forskning om soppforråtnelse.
Og...
KLORDIOKSID-EFFEKTER PÅ CANDIDA ALBICANS
Kan det funke?
Prøv å omformuler det som en påstand.
Hope, dette er dr. Amanda Siegel,
en av de mest respekterte mykologer.
Da faren din og dr. Ellis oppdaterte meg,
så ba jeg henne om å bli med på denne fisketuren,
for å se om vi kunne få napp.
Det gjorde vi.
Vi har identifisert tre gjærstammer, som vi tror,
at med ytterligere forsterkning,
i stor grad kan akselerere nekrotisk nedbrytning.
Det er fortsatt mye som må gjøres,
men det er slike gnister, som en dag vil lyse opp veien til en ny verden,
der de døde er nøytraliserte som trussel.
Du burde være stolt, Hope.
Det er tidlig, men... dette kan være stort.
Kan dere unnskylde oss? Jeg må prate med faren min.
Jeg vet at det mulige gjennombruddet er dårlig timing...
Jeg møtte Iris her om kvelden.
Hva?
Huck tok meg med for å møte henne.
Og Felix, og Will er også der, og de er ikke så langt unna.
Du...
Det er mye jeg ikke har fortalt deg.
Skal dere overgi dere?
Det er planen, jeg og Felix.
-Hvorfor ikke du og Percy? -Vi er ikke prioritert av CRM.
-Det er best vi forblir på utsiden. -Ja.
Vi nærmer oss fra sørsiden,
så det ikke ser ut som at vi har krysset området deres.
En frivillig overgivelse kan likevel vekke mistanke.
Hva om vi overgav dere? Som om vi hadde fanget dere?
Det vil virke mindre mistenkelig.
Og det vil vise CRM at vi holder avtalen vår.
Vil dere gjøre det?
Selvsagt, men jeg er bekymret for dere.
Det er farlig å flykte,
og søsteren din virket ikke så lysten på å dra.
-Det var før hun visste sannheten. -Hun er søsteren min. Hun vil dra.
Så fort de er ute, så henter de meg, Elton og Percy 1,5 kilometer derfra.
Vi må ligge lavt, kanskje ved det undergrunnskjøpesenteret nær Cornell.
Så, når alt roer seg, drar vi vestover.
Ting går ikke bare over med CRM.
Om dere trenger hjelp der inne, så er dere helt alene.
Ja. Jeg og Will
fant en måte som de kan sende beskjeder ut på, om planen endres.
En død postkasse.
Hvordan?
Du sa at forsyninger kommer inn fra CRM sent på dagen, ikke sant?
Første onsdag hver måned?
Det er i morgen.
Om planen funker, så vil vi ikke plage dere lenger.
Det har ikke vært så ille at dere har plaget oss.
Du får møte Hope.
Er du sikker på at du vil dette?
Når du vet hva du kan miste?
Det er deres tur til å tape.
Og det vil jeg faen meg sørge for at de gjør.
-Klare? -Nesten.
Når Indira overleverer oss, så tar de våpnene våre,
så jeg ville gi denne tilbake.
Den hjalp meg over 1 500 kilometer.
Den fikk meg til å føle meg sterk og modig.
Det var du fra før.
Denne var bare med fordi du trengte den.
Vel, nå kan den være hva enn du trenger den til.
Takk.
Hei.
Han som drepte Romano og prøvde å drepe deg, har han et navn?
-Jeg spør bare for en venn. -Smart og trygt.
-Ja. -Kommer du inn, så kommer du ut.
-Jeg trodde jeg hadde mistet deg før. -Det gjør du ikke. Vi møtes igjen.
Hei, er du sikker på at jeg ikke får bli med?
Jeg kan flykte fra innsiden. Jeg er flink til å komme meg ut.
Jeg kan si at jeg er fra universitetet.
-Vi kan ikke risikere det. -Jeg kan si...
Du kan ikke risikere det. Sees på den andre siden.
Det er på tide å dra.
Her. Disse er til håndleddene deres.
Vi binder dere og setter bind for øynene deres når vi nærmer oss.
På'n igjen.
Så...
Du og Iris, hva?
Det er kult.
Ja. Du og Asha, hva skjer med dere?
Hva? Hva, tror...
Tror du at vi... Nei.
Nei, nei, uaktuelt. Altså...
Vi drar i morgen, og hun har så mye å gjøre. Jeg kan ikke...
Det er komplisert.
Jepp.
Så mye for å få livene våre til å telle, hva?
Jeg trodde det var det vi drev med.
Ja, samme her.
Hva?
Hvorfor ser folk sånn på meg?
Vaktposter?
Ikke akkurat.
Hva i helvete gjør du her?
Vi er ikke langt fra en veisperring. En patrulje kan komme når som helst.
Du må dra.
-Jeg vet det. -Nå.
Hør her. Jeg er lommetyv, kan dirke låser, jeg kan hjelpe til.
Nei. Om de ser deg, så kan det være over.
Handler dette om å hjelpe oss, eller om å drepe Huck?
Altså, jeg vil...
Ja, jeg vil drepe Huck.
Ikke som før.
-Ikke ved å sette andre i fare. -Hvordan da?
Ved å være Elton?
Om dere sier ja, så gjør jeg alt jeg må gjøre.
Jeg dreper hundre av de drittsekkene, jeg gir faen.
Hva enn jeg må gjøre for å få dere trygt ut.
Og så da? Hva skjer med deg?
Da, eh...
Da avslutter det jeg ville gjøre.
Og så prøver jeg å komme meg ut.
Og så finner jeg dere igjen.
Beklager, men vi kan ikke risikere dette.
Det er for sent. De kommer.
Hent tauet. Jeg henter bind for øynene.
Og Indira sa at hun fant dem i går.
Opplysningene hennes stemmer med deres. Vi forhørte dem separat.
Ingen åpenbare motsetninger...
Få tak i stabssersjant Mallick.
Ja.
EPIDEMIOLOGISKE DATA PROSJEKT V
FELTLOGG - SENDINGER
Stabssersjant Mallick.
Oberstløytnanten vil prate med deg.
Hallo, Iris.
Konstabel Carlucci.
Og Elton Ortiz, ikke sant?
Det er du som holder oss her?
Vel, jeg syntes det ville vært uhøflig å ikke stikke innom.
Og si hei.
Dere har gjort litt av en reise.
Mer enn 1 500 kilometer, farefylte kilometer,
kun for å bli anholdt av folket i Utkanten.
Det må ha vært ganske bekymrende.
De satte kniver mot halsene våre.
Jeg trodde vi var ferdige.
Helt til vi viste dem kartet du gav jentene.
Fortalte at vi lette etter forskningsanlegget, og...
Her er vi.
Det har gått over ti timer.
Ja. Vi skulle gjerne hatt noe å spise.
Hvordan går det med ankelen? Får jeg kalle deg Felix?
Selvsagt.
Det må være ganske rart å være på den andre siden av et forhør.
Få se på den.
Den er nylig bandasjert.
Ja.
Så Indiras folk hjalp deg med det?
Indira?
Lederen deres.
Nei.
Rett før vi fant Elton,
stoppet vi på et gamlehjem, for mange kilometer siden.
Der var det fullt av utstyr.
Vi hadde flaks.
Er vi ferdige?
Jeg vil gjerne møte faren min.
Det kan jeg tro.
Det er en prosess.
Endelig fant vi dem, hva?
Var det derfor du ville prate?
Det stedet der du forlot dem. Fantes det medisinsk utstyr der?
Ja, det gjorde det.
Hvordan det?
Du sa at du ikke så på dem som en trussel. Tror du fortsatt det?
De blir ikke glade når de finner ut hvem jeg er.
Eller at jeg forfalsket meldingene fra faren deres.
Men når de innser at Hope er her, og at...
de ikke har et hjem å dra tilbake til...
Det vil nok sette ting i perspektiv.
Vi må holde strengt oppsyn med dem.
De må gjøre seg fortjent til tillit.
Tillit er det viktigste mellom mennesker. Er du ikke enig, Jennifer?
Selvsagt.
Korporal Pierce sa at hun fant deg på kontoret mitt.
Jeg lurte på om du hadde lunsjplaner.
Har jeg det nå?
De har tatt hjemmet vårt.
Tatt alle alternativene våre.
Jeg ser hele tiden for meg at vi er på rømmen, for å finne Iris og Felix.
Dette stedet er et fengsel.
Det er det. Men...
Hva om det også er fremtiden?
Jeg mener ikke CRM, men...
Forskerne, forskningen.
Selv om vi kunne rømme, tror du virkelig at...
Du er her.
Ja, jeg er her.
Jeg skal forklare alt.
Ja?
-Jeg har et spørsmål. -Fyr løs.
En flokk døde har falt ned i bekkefaret.
Ja. Tiga nevnte det.
De er ganske ødelagte, av fallet.
Kanskje jeg skal rydde dem vekk.
Kommer spørsmålet?
Ja.
Er det greit om jeg låner skapbilen
for å taue dem til fyllingen?
Kan du å kjøre?
Onkelen min lærte meg det.
Ja.
Bruk dette for å få adgang, og vær tilbake med bilen klokka tre.
Ja visst.
-Og, Plaskett? -Ja?
Bra jobba de siste dagene.
Det blir verre når regnet kommer,
og de nye rekruttene kommer, men... da vil dette være gammelt nytt.
Takk.
Jeg er glad vi gjør dette. Jeg må dra snart igjen.
Jeg skal møte generalmajor Beale i embets medfør.
Å ja?
Beklager at jeg forhørte deg tidligere.
Om Omaha.
Det er bare, eh...
Jeg er trøtt...
Sliten av byrden fra alt sammen.
Jeg antar...
at det å være inkognito så lenge, var vanskeligere enn jeg trodde.
Hemmeligheter...
Lyve til alle, hele dagen, hver dag.
Ja, jeg kan knapt ane det.
Jeg vet at jeg heller mot å like den tøffe siden av hard kjærlighet.
Jeg håper at den dagen du selv får et eget barn,
så vil du forstå hva man gjør for å beskytte dem,
for å gjøre dem sterkere.
Slik at de kan gjøre de grenseløst vanskelige tingene
som må gjøres for å beskytte verden fra seg selv.
Du...
Husker du den sommeren, på Block Island?
Jeg tror du var fire, kanskje fem.
Vi pleide å spise på den italienske restauranten på stranda.
Du bestilte alltid bolognese, og så sølte du over hele deg selv,
og etter middag, så plukket jeg deg opp og bar deg ut i havet,
og bare...
Vasket det av.
Det ble vår greie.
Jeg husker det ikke.
Skulle ønske du gjorde det.
Ja. Jeg også.
Du var så mild, og så fortrolig.
Jeg stod ikke ut med tanken at noen andre skulle ødelegge det for deg.
Så...
Du bør ha i pastaen, før vannet fosskoker.
Vent. Dere vil at vi drar nå?
Hvorfor i dag? Hvorfor klokken 14?
Vaktskiftet skjer da.
Will har planlagt alt sammen.
Det er den eneste måten vi kan flykte på, uten at noen merker det.
Ja, men om de gjør det, så blir jeg igjen og dekker dere.
Og det er da Silas møter oss ved serviceterminalen.
-Vent litt. Er dere sammen med Silas? -Ja.
-Han blir med oss. -Det er langt å gå til Portland.
Det er farlig.
Vi kom oss hit. Da kommer vi dit.
De må få vite hva alliansepartneren deres gjorde.
Om de fanger oss, så kan de drepe oss.
Drepe alle sammen.
De vil at du og Hope skal jobbe for fremtiden, ikke sant?
Om vi blir fanget, hvorfor ikke utnytte det for vår trygghet?
Dette er vår beste sjanse,
og vår eneste sjanse til å bli en familie igjen, på våre vilkår.
Er det dette du vil?
Du... Du sa at det handlet om å ta egne valg.
Og akkurat nå, har vi ikke noe annet valg.
Jeg må ta farvel med Lyla.
Eller kanskje hun kan bli med.
Lyla er...
Hun er den eneste utenfor dette rommet som vi kan stole på.
Jeg må prate med henne.
Trodde du holdt på å pakke.
Det er ikke så mye å pakke.
Mamma er ikke så begeistret for Percy.
Will er ikke så begeistret for at jeg lot ham dra.
Hvorfor gjorde du det?
Vi har alle våre valg å ta.
Og det var hans valg. Mitt var å bli igjen med Will.
Og med noen som bare har vært ærlig med meg.
Noen som har fått alt til å virke som...
litt mindre lort, det var fort gjort.
Jeg rimer.
Mamma er syk.
Ikke meg.
Jeg løy til deg.
-Hva? Hvorfor... -For å beskytte hemmeligheten hennes.
Noen av folkene her
har forskjellige ideer om hvordan dette stedet bør styres.
Om Brody eller noen andre
fant ut at mamma har en privat avtale med CRM,
så ville de brukt det mot henne.
Hun er det eneste som holder oss sammen.
Beklager.
Lov meg at du ikke sier det til noen.
Vil hun bli frisk?
Så lenge hun får det hun behøver fra CRM.
Kanskje alt er bare lort.
Kanskje det ikke kan unngås. Kanskje vi er idioter som tror det er mulig.
Vel, om det er til noe hjelp,
så har jeg innsett at jeg er en sånn idiot hele tiden.
Jeg bør... nok komme meg av gårde.
Hei.
Det var hyggelig å møte deg.
Det var hyggelig å møte deg også.
-Oi. Terry. Beklager. -Går det bra?
Har du sett dr. Belshaw?
Jeg så henne i student- laboratoriet for cirka en time siden
-Det er der nede til høyre. -Ja.
Vi må prate sammen.
-Hva gjør du her? -Nå.
Jeg ville ikke kommet om det ikke handlet om liv eller død.
Vær så snill.
AVFALLSBEHANDLING 120 TERMINAL FOR VEVSRESTER
Du har mindre enn ett minutt til å si hva det handler om.
Jeg vet ikke hva Hope har fortalt deg om Omaha eller Campus-kolonien,
men dette er kodede CRM-sendinger
som beviser at militæret sendte inn de døde.
Hva prater du om?
Ser du disse bokstavene og tallene? De er ikke en del av CRM-koden.
Det er kodesystemet for testpasienter.
Jeg vet ikke alt som har skjedd,
men noen av de som ble drept der hjemme, blir brukt til forskning.
Forskning som fortsatt gjøres her.
Du må hjelpe meg med å finne ut hva i helvete som foregår,
og hvem som er involvert.
Så vi kan stoppe dem.
Stopp! Henda i været.
Rører du deg, så skyter vi.
Jeg fikk nyss vite at den nye testpasienten har kommet?
Som du ønsket. Fra Borgerrepublikken.
Mann.
TESTPASIENT: BARCA
24 år gammel. Sunn og frisk.
Han er soldat.
Hold ham bedøvet mens vi fastslår kroppsfunksjonene.
Jeg innser at dette er min siste sjanse til å klare dette.
Vennligst forsikre oberstløytnant Kublek at jeg skal gjøre det.
Oberstløytnanten
er sendt til Borgerrepublikken på ubestemt tid.
Inntil videre vil du rapportere til meg. mt tid.