Tidligere i The Walking Dead: World Beyond.
Du var slurvete med hemmelig forskning.
Vi må velge side.
Jeg har ikke noe valg, jeg krever et tillitsvotum.
-Faren din? -Generalmajor Beale.
-De vil utslette Portland. -Med gassen på forskningsanlegget.
De døde skal dekke over det.
Det handler ikke bare om å redde Portland og dra herfra.
Vi får ut forskerne og forskningen. Og så fortsetter vi å jobbe med den.
FOR TO ÅR SIDEN
Indira!
Hei igjen.
Bra jobbet, dere kan ta en pause.
Oberstløytnant.
Hva synes du?
Dette er akkurat den finpussen som anlegget trenger.
Vi ba dere om noe
som er en påminnelse om hvorfor vi er her og hva som står på spill,
som vil stå her i flere generasjoner, og den er...
Den er praktfull.
Takk.
Jeg er glad for at du liker den.
Så hva er det?
Ikke-angrepspakten vi avtalte da du først kom hit?
Jeg vil at du lover å fortsette å holde den etter at jeg er borte.
Skal du noe sted?
Ikke hvor.
Det er når. Det er nyrene mine.
Jeg har kanskje ikke lenge igjen.
Moren min døde av nyresvikt da jeg var ung.
Jeg har ignorert tegnene i flere måneder, men...
Nå er vi der hvor jeg ikke kan gjøre det lenger.
Vi har mange leger her. Medisiner og dialyseutstyr.
Det er svært vennlig av deg.
Men jeg kan ikke sette min helse over lokalsamfunnets interesser.
Er ikke det at du holder deg i live i lokalsamfunnets interesse?
Jeg ber ikke om noe i gjengjeld.
Hva vinner du på det?
Sinnsro.
Og å spare familien din
den prøvelsen som Jennifer og jeg måtte gjennom med faren hennes.
Og du vil spare meg usikkerheten
av å håndtere hvem enn din dårligere arvtager blir.
Jeg tror ikke at deres kunstneriske talenter kan måle seg med ditt.
Ingen trenger å få vite noe.
Det blir bare mellom oss, uten forbehold.
Hva sier du?
NÅTIDEN
Hele målet vårt nå, er å finne en vei til en helbredet planet.
Ikke for oss, men for barna våre. Kanskje barnebarna våre.
Vi kan fortsatt gi dem det livet.
Vi skylder dem det, men ikke her.
Ikke med de ansvarlige bak det der.
Men hvordan?
De vil ikke bare la oss dra.
Nei, det vil de ikke. Det vil de aldri, vær trygg.
Så du prater om å rømme herfra?
Nei, jeg er lei av å bare prate om det.
Planen er allerede igangsatt. Den involverer hjelp fra utsiden,
og bruker CRMs sikkerhetsprotokoller mot dem.
Selv om vi har et sted å dra til, hvordan lever vi på lang sikt?
Hvordan finner vi utstyr...
Jeg forstår at det er stort sprang jeg ber dere om å ta.
Og jeg har ikke alle svarene.
Men jeg vet at vi ikke kan bli her.
Dr. Belshaw ble ikke drept i en laboratorieulykke.
De drepte henne, akkurat som de drepe dr. Abbott,
akkurat som de drepte livvakten min.
-Men... -De har begått folkemord.
De vil gjøre det igjen. Vi har bevisene.
Blir vi her, er vi delaktig i alt de gjør.
Eller så dreper de oss.
Vi jobber for å stanse monstrene,
og å redde folk fra å bli monstre.
Men først må vi redde oss selv fra den skjebnen.
Og akkurat nå må jeg vite om dere er med.
A42-9 SPRENGSTOFF
La oss håpe at dette gjør susen.
Ja, la oss håpe det.
Jeg skulle vært på en patrulje.
Alle disse turene ut og inn, jeg kan ikke risikere enda en tur.
Jadis kan spore alt dette tilbake til utposten.
Til deg.
Ja.
Og jeg vet hva som skjer med meg, om hun gjør det.
Og om hun ikke gjør det?
Vi finner vel ut hvordan det blir etterpå,
etterpå.
-Unnskyld, Dennis. -Vi har begge noe å si unnskyld for.
Men uansett hvordan dette går,
så er du den delen av alt dette som jeg ikke angrer.
Jeg sier det en gang til.
Jeg sendte deg ikke til ham fordi han var mannen min.
-Jeg sendte deg til ham fordi... -Han var en bra kar.
Jeg skjønte det.
Du kan hate meg, men du blir nødt til å stole på meg.
Ellers vil ikke dette fungere.
Kom igjen.
-Hei. -Hei.
Nesten alt er pakket.
Kameraene i trappehuset i nord er fortsatt nede etter strømbruddet.
Percy henter resten av overlevelsessekkene.
Ok.
Bra.
Hva er det?
Det ble bare på alvor, ikke sant?
Alle sammen legger livene sine i våre hender.
Jeg vet at du synes det er smartere å bare ta gassen, og redde Portland...
Å få alle sammen ut...
Det er mye som kan gå galt.
Men vi skal få det til.
Vi gjør hva enn vi må,
for å sørge for at vi vinner.
Om det går som vi vil, er det akkurat nok til å klare det.
Få alle sammen ut.
Frakte dere til et sted hvor de ikke får tak i dere.
Hva med deg?
Om dette går, hva skjer med deg?
Om jeg tar meg til Borgerrepublikken,
så kan jeg la myndighetene få vite hva militæret har gjort.
Du lurte meg nesten i går.
-Det hun ba meg gjøre med Lyla... -Lyla...
…gjorde det mot seg selv.
Om hun måtte dø av noen andres hender...
...skulle jeg ønske at det var mine.
Nei. Det gjør du ikke.
Så hvordan skal dette funke uten at de dreper deg?
Den døde som Jadis fikk meg til å drepe Lyla med?
Jeg er ganske sikker på at han var en soldat med bånd til Omaha,
som hadde prøvd å prate.
Om det finnes en, finnes det flere.
En motstandsbevegelse som kan hjelpe meg med å nå de jeg må prate med.
Det blir ikke lett, men...
...jeg må forsøke.
Hvem vet, ikke sant?
Til slutt blir det kanskje meg og Dennis,
...som forsøker sammen.
Ta de her.
Vent på mitt signal.
Er alt klart for oss på utsiden?
Dennis og Silas er på vei nå,
for å videreformidle planen til Indiras folk.
Så fort de sender en radiomelding om at de er med,
så setter vi i gang.
Hva sa du til dem?
Grady, Tiga, hva vet de om dette?
Ingenting.
Jeg ba dem om å bli der, holde avstand,
og å lure flere døde mot utposten.
Derfra rapporterer de til sambandsstasjon seks i Binghamton.
Du sa ikke noe om hvorfor?
Jo mindre de vet, desto bedre. Det beskytter dem om de blir tatt.
Du har visst hva de gjorde mot Omaha i dagevis, og du sa ikke ett ord.
Ja, fordi du er en av dem.
Du og kona di.
Hun drepte folk og lot meg tro at det var meg. Gjorde hun bare jobben sin?
Verden gikk til helvete. CRM var det beste håpet for å få den tilbake.
Det var en sak verdt å dø for, og verdt å drepe for.
Der inne sier de at alt man gjør
er å tjene en større hensikt, at det man gjør i dag...
kan hjelpe til med å skape de neste 500 årene.
Går man inn uten å vite nøyaktig hvem man er,
så mister man perspektivet.
Man mister seg selv.
Ja, det finnes rett og galt, Dennis.
Nei.
Det gjør det ikke.
Det har det ikke gjort på lenge.
-Du førte meg ned den veien. -Nei.
Du var på vei ingensteds.
Akkurat som meg.
Gjem deg.
Det kan være hundrevis. Vi venter på at de passerer.
-Vi har ikke tid til det. -Vi har ikke noe valg. Vi må vente.
Jennifer.
Jeg vil se den gjennomgangen du lovte meg i går.
Hva foregår?
Vi har fått noen operative overvåkningssystemer
oppkoblet igjen etter strømbruddet.
Diagnostikkrapport fra den siste timen.
Den viser varianter av nøkkelkortaktivitet.
Vann- og strømbruken i laboratoriene sank til nesten ingenting.
Dataene kan forvrenges på grunn av strømbruddet.
Jeg er bekymret for at dr. Bennett ikke holder munn om det han vet.
Din mors psykologiske profil av ham
indikerte at han ville føye seg, for å beskytte familien sin.
Jeg begynner å lure på om rapporten hennes var gal,
eller om det finnes andre variabler.
Jeg tror aldri han har satt jentene sine i fare.
-Vil du at jeg snoker litt? -Vi har kommet lenger enn det.
Om jeg har rett, og det har jeg vanligvis,
så handler det om å stoppe forråtnelsen fra å spre seg.
Å vise dr. Bennett hva som skjer med en av eller begge døtrene,
om han gjør noe upassende.
Løytnant!
Troppen min er klar når din er det.
Da setter vi i gang.
Jeg ville ikke forlate ham.
Jeg bare...
Jeg visste at om de så oss sammen...
Og det kan de ha gjort.
De gjorde det, Indira. Jeg...
Jeg er så lei for det.
Sønnen din er død, fordi jeg...
Han var der ute på grunn av meg.
Nei. Nei, det er ikke sant.
Jeg var døende.
Oberstløytnant Kublek tilbød meg behandling,
så jeg kunne leve.
Jeg var for egoistisk, også...
...redd for å...
...gi slipp på...
...livet mitt, lokalsamfunnet mitt.
Barna mine.
Dev døde da han hjalp meg med å hente medisinene.
Medisiner som jeg tok, slik at...
…jeg kunne holde fast i ting jeg ikke hadde noen rett til holde fast i.
Jeg gav CRM kontrollen over livet mitt.
Og på grunn av den avgjørelsen,
tok de livet av gutten min.
Og nå kan vi miste alt.
Indira...
Vi må anta at CRM vet at sønnen min brøt seg inn.
At ikkeangrepspakten er opphevet.
Situasjonen eskalerer,
og vi vet alle hva de er kapable til.
Det er ikke trygt for oss her.
Ikke for noen av oss.
Vi må dra.
Vi samler alt vi kan få med oss.
Drar til mellomstasjonen i nærheten av Cornell, og går derfra.
Varsle de andre.
Og...
Si til alle at, så snart vi er i trygghet...
så trekker jeg meg som lederen deres.
Indira...
Jeg...
Kondolerer.
-Om det er noe jeg kan gjøre... -Takk, men...
Jeg tror ikke du kan det.
Dev var veldig lik deg.
Han stilte spørsmål om alt.
Han prøvde fortsatt å finne ut av det, også.
Jeg lurer bare på, til slutt...
om han gjorde det.
For noen mennesker,
krever det kanskje å se slutten for å...
faktisk vite det.
Felix. Hope.
Iris. Hører dere meg?
Vi må sette i gang.
Nå.
Jadis og vaktene er på vei mot boligen til faren deres,
for å hente alle. Dere må komme dere ut.
-Dra til møtested en. -Vi har ikke hørt fra Will og Elton.
Hør på meg. Dere har ikke tid.
Vi kan ikke vente på dem. Vi må sette i gang nå.
Jeg gjør alt jeg kan for å hjelpe, men om planen skal gjennomføres...
så må det skje nå.
Hei. Vi klarer dette.
Finn Felix og pappa, spre ordet, og få alle sammen på plass.
Jeg møter dere der.
Tomt.
Faren over.
Mottatt.
Som vi mistenkte.
Dr. Bennett er ikke med klassen sin. Carlucci har forlatt stillingen sin.
Iverksett en standard evakueringsøvelse
for anleggets sivile personale.
Tror du at det vil jage dem ut?
Nei.
Det vil si meg hvor dypt forråtnelsen har spredt seg.
Dette er en obligatorisk evakuerings- øvelse. Gå til nærmeste nødutgang.
Dette er en obligatorisk evakueringsøvelse...
Gå. Jeg møter dere der inne.
Alt vel?
De andre er der inne.
-Hope? Er hun... -Ikke ennå, men hun kommer.
Kom igjen.
Dette er en obligatorisk evakuerings- øvelse. Gå til nærmeste nødutgang.
Mason.
Hei!
Hei. Hva er det som skjer?
Du må hente Ian eller noen du stoler på,
for å stemple deg inn som evakuert, og så må du bli med meg.
Du må bare stole på meg, ok? Vær så snill.
-Bare si hva som foregår. -Det handler om liv og død.
Jeg venter fortsatt på siste liste fra transport nummer tre.
Dette er alle som har sjekket inn for evakuering.
Ingen spor av Bennett-familien.
Og ingen av de sivile forsknings- ansatte, eller livvaktene deres.
Det må være en feil et sted.
Smart sagt.
Nå vet vi at dette går langt bortenfor Bennett-familien.
Iverksett nedstengning av anlegget.
Lukk hver eneste dør, vindu og lufteluke.
Når anlegget er sikret, må dere gjennomsøke hver tomme.
Hver eneste bygning, hver eneste fløy, alle rom,
helt til dere finner hvor de gjemmer seg.
Det er noe som ikke stemmer.
Hun skulle ha vært her.
Bli her med de andre. Jeg må finne Hope.
Jeg er her!
Hope.
Hva er det som foregår?
Jeg skulle ønske det ikke var slik.
-Planen vår fungerer ikke uten deg. -Vent! Hei!
Velkommen til biobegrensningsavdelingen.
Hope?
Hope!
Løytnant Newton.
Ingen signaler her nede. Stokes krever en oppdatering.
De er inne i biobegrensningsavdelingen.
De har låst seg inn. Ingen vei inn eller ut.
Men vi hører utydelig prat gjennom veggene.
-De er der inne. -Så hvorfor er ikke vi det?
Det er armert og plombert titan,
en automatisk sikkerhetsanordning grunnet nedstengningen.
Ren kraft vil ikke åpne den. Vi må vente på at systemet nullstiller seg.
Hvor lang tid tar det?
Minst to timer.
Da forteller jeg det.
Det var bra jeg sa til Will at jeg ikke ville gjøre noe dumdristig.
Vi hadde ikke noe valg.
Tror du ikke at alt er et valg?
Du valgte å gi meg et liv, og... Jeg velger at det skal bety noe.
Det har du allerede gjort. Det vet du.
Vi skal få deg tilbake til Will,
og da, kan dere endelig begynne å bo på egen hånd.
Ja, vel, det gjelder deg også.
Det er enveisglass. Vi kan se dem, men de kan ikke se oss.
Hva er det? Hva gjør de der her inne?
Hope, bare si hva som foregår, vær så snill.
Si noe.
Mason, CRM er ikke det du tror.
-De har gjort forferdelige ting. -Hva slags ting.
Det kan uansett ikke være så ille. Pappaen min ville visst om det.
Vent, var det derfor du tok meg med?
-På grunn av faren min?! -Jeg hadde ikke noe valg.
Vi vil utnytte deg for å få det vi vil,
og når vi har fått det, slipper du fri.
Hva vil dere?
Og om dere ikke får det, hva da?
Hæ? Skal du mate meg til de der?
Ingen kommer til å skade deg.
Jeg lover.
Jeg forstår. Gi beskjed når du har en oppdatering på serveren.
Hva er det som skjer?
De kontaktet vaktene, og ba om å få prate med moren din.
Om han prater sant, så er det mye som skjer bak kulissene.
Å ja?
Som hva da?
Moren din har sendt medisinsk utstyr til lederen av Utkanten.
Hva?
Og mer direkte, så har de blitt en trussel til anleggets sikkerhet,
og således også til Borgerrepublikkens sikkerhet.
Han sier at inntrengeren som vi skjøt her om kvelden,
han vi prøvde å identifisere, var Indiras sønn.
Han sier at de har jobbet sammen med Bennett-familien, mot oss.
De har gitt dem ly, og smuglet dem inn i anlegget,
for det som åpenbart er et slags fluktforsøk.
Du, eh... Er du sikker på at vi kan stole på ham?
Sersjant Mills tropp er på vei for å ta seg av dem.
Blir det ingen etterforskning?
En etterforskning ville tatt tid og forårsaket sårbarheter. Nei.
For en sikkerhetstrussel som denne, krever CRMs uforandrede regulering
at alle kontaktpunkter må fjernes.
Øyeblikkelig.
Jeg har en drøm om min fremtid.
Jeg er sammen med Felix.
Vi er gamle. Vi har en vakker familie.
Det er det jeg lever for.
Alt jeg gjør, er for det livet.
Kanskje det gjør meg til en egoist.
Jeg tror ikke at det er galt.
Det du gjorde for å leve for sønnen din,
for familien din...
Jeg synes ikke at det var galt heller.
Indira.
Robin.
Det er Brody.
Han forlot den første karavanen, og dro østover.
Han pratet om å gjør det rette med CRM.
Flytt deg.
Ditover.
Fortsett.
Legg fra deg veska.
Still deg opp med de andre.
Vi fjernet en stor bit av muren deres på vei inn.
Men dere vil ikke behøve den etter i dag.
Ma'am. Jeg har fått en oppdatering om serveren.
Forstår du hva du har gjort? Mot dine egne?
-Nå er de dødsdømte. -Nei, vi var allerede det.
Indira inngikk en avtale for å redde sitt liv.
Hvorfor skal ikke jeg gjøre det?
Jeg kan fortelle dem om deg. Jeg burde gjort det.
Du har spilt for begge lag hele tiden.
Prøver du å få meg drept også? Hva?
Ok. Permanent oppholdstillatelse i Borgerrepublikken,
lov meg det, så holder jeg kjeft.
Det kan jeg ikke.
Å, ok.
Vel, da har du tiden til underoffiser Stokes kommer tilbake,
på deg for å finne ut av det.
Ned på knærne.
Vær så snill.
La meg prate med oberstløytnanten.
Så?
Har vi en avtale, eller ikke?
Tiden er snart ute. Gjør du det ikke, er du ferdig.
Bli her.
Hva i helvete gjorde du?
Han var en tystet, egoistisk og beregnende.
Han snakket dritt, som at vi stod bak det som skjedde i Omaha.
Om vi ikke slapp ham inn i republikken,
så ville han fortelle det til alle.
Hvordan kunne han vite det?
Ingen anelse. Men folk som ham, det er de som er sikkerhetstrusselen.
For alt vi vet, så løy den drittsekken om Indira,
og brukte oss for å gjøre slutt på sin egen krangel.
Nei.
Han var en trussel, og det er hun også.
Sersjant Mills. Hent lederen deres, jeg vil prate med henne.
Vær så snill.
Vær så snill, hvem enn du er...
Send soldatene dine hjem.
Du kan ta meg,
men la folket mitt leve.
Indira.
Jeg er imponert av klodeskulpturen
som oberstløytnanten bestilte av deg. Den er så vakker.
Den slags sveising er vanskelig. Det vet jeg.
Jeg var som deg en gang,
jeg ledet et kunstnerkollektiv, men de hadde aldri en sjanse.
Som ditt ikke har nå.
Større og mektigere lokalsamfunn tar over de små.
Det har blitt deres ansvar også.
De har et overtak, fordi de har tilpasset seg.
Utstyrt seg selv for overlevelse,
ikke bare i styrke,
men fordi de ser verden som den er, og hva den skal bli.
Alt dette for å si at visjonen din er flott,
men den skildrer ikke virkeligheten.
Du ser det ikke.
Du kan ikke det.
Og det er derfor vi ikke kan la deg leve.
Beklager.
Forræderne er sikret.
Underoffiser, vi avventer din ordre.
De har stor verdi for oss.
De er en ressurs.
Drep alle sammen.
Ikke la noen overleve.
Innta skytestilling.
Det kommer til å gå bra.
På min ordre!
Klar!
Og...
Ta ham.
Til høyre.
Tropp, kode fem. Flere fiender kommer.
Forlat stillingene. Trekk tilbake til mølla.
Beta-formasjon, nå.
Kom igjen!
Finn våpen og søk dekning.
Dekk meg!
Alle er foran mølla. Ligg lavt.
Robin!
Granat!
Ned!
Går det bra?
Visste dere at de var her?
Nei. Vi kom for å fortelle om planen.
Hva? Hvilken plan?
-De flykter. -Hva? Når?
Silas.
Frakt vennene dine og utstyret til møtestedet.
Gjør dere klare.
Klare for hva?
Hva er planen?
Dennis?
Dennis!
-Så lenge vi tar til venstre her... -Så går det bra, ja?
De er inne om tolv minutter. Jeg gjør alle klare.
Jeg planter eksplosivene.
Ok, forsiktig.
Jeg drar ikke noe sted
før dere forteller meg hvor vi skal.
-Percy, ikke... -Vent, la ham takle det.
-Iris, han gjorde ingenting. -Det gjorde ikke vi heller.
For mye står på spill. Vi må klare dette.
Kom igjen!
System nullstilt.
Fem, fire, tre...
Vi får anta at Mills og troppen hans er døde.
Og forskerne våre som gjør mytteri...
De regnet med at vi satte i gang nedstengningen.
De visste at den plomberte døra,
ville vinne dem nok tid til å flykte inn i de gamle gruvetunnelene.
Og de brukte sprengstoffet til å hindre oss i å følge etter dem.
Når fikk du vite det
FORSKNINGSANLEGG
Anleggets hovedserver bekreftet det.
All forskningen er fjernet. Hver eneste data.
Alt sammen.
Hver avhandling, hver teori... De prøver å ta det med seg.
Dette er ikke bare en fluktplan. Dette er et opprør.
Borgerrepublikken risikerer å miste hvert fragment av kunnskap,
av fremskritt, alt som vi har bygget siden verden gikk under.
Nå kan verden gå under igjen.
Så hva er den jævla planen, Jadis?
Jeg beordret Pierce til å stasjonere ut soldater ved alle tunnelutganger.
Når de kommer ut, så venter vi på dem.
Pierce til underoffiser Stokes.
Jeg hører deg.
Troppene er snart i posisjon. Hvilke stridsregler gjelder?
Informer soldatene om at jeg opphever alle arrestordrer.
Vi må statuere et eksempel med Bennett-familien.
Om dere ser dem, eller noen av forskerne, skyt for å drepe.
Drep noen få for å traumatisere de mange.
De har vært trygge for lenge. De har glemt for mye.
Nå har vi muligheten til å få dem til å huske noe. repe.