Detta har hänt i The Walking Dead: World Beyond.
Vi vet var gasen finns.
Ska vi förstöra gasen?
Menar du att vi ska fly?
Dr Belshaw dog inte i en olycka på labbet. De dödade henne.
-Följ med mig. -Planen funkar inte utan dig.
-Vad är det som händer? -Mills team har gett sig i väg.
De ska ta itu med Ytterområdet.
-Skyttarna intar sina positioner. -Forskarna, då?
Skjut dem. Vi dödar några få för att skrämma många.
Det är de. Likvidera på min signal.
Tre, två, skjut.
Skjut.
De skickar oss en signal,
så nu ska vi skicka en till dem.
De tvingar oss till detta.
SPRÄNGLADDNING 112
Nu finns det ingen återvändo.
Delta-teamet, avlägg rapport.
Pierce, berätta vad som händer där nere.
Explosion i tunnel 135.
Jag har förlorat kontakten med dem. Det var en fälla.
Var fick de tag i sprängämnen?
De är forskare, Jadis.
Detta är Leo Bennett. Jag vill prata med fanjunkare Stokes.
Dr Bennett.
De soldaternas liv kanske inte var värda nåt för er,
men de har ägnat sina liv åt att slåss för en framtid.
Den framtiden äventyrar ni
för alla levande människor på denna planet.
Det där var bara en markering. Vi är beredda att gå längre.
Ni ska veta att ni har gått över en väldigt skarp gräns.
Ni har utplånat vårt hem
och en hel stad med människor som hade överlevt.
Och det har ni försökt dölja för oss.
Vi bryter med CRM.
Vi sticker. Allihop.
I dag.
Du tror att det finns utrymme för förhandling.
Ja, det tror jag.
Vi har Mason Beale.
Du ljuger.
Han är med de andra studenterna på en evakueringstransport.
Mason.
Snälla.
Fanjunkare Stokes, det är jag.
Snälla, ta mig härifrån.
Vad vill ni, dr Bennett?
Två lastbilar för transport, de största ni har.
Fulla bensintankar.
Och försök inte med nåt.
Och vart hade ni tänkt ta vägen?
Tänker ni sluta leta efter ett botemedel, doktorn?
Det skulle rädda hela vår art.
Är ni verkligen beredd att kasta bort det?
Ni är mördare och lögnare.
Vi kan inte acceptera det upplägget.
Låt oss gå, så hittar vi ett annat sätt att rädda alla sen.
Även er.
Tycker alla där borta likadant?
Är ni alla så snabba att offra säkerhet och trygghet?
Det kommer ni inte att finna utanför våra murar.
Det sker ingen utveckling där ute.
Bara död - och de döda.
Fråga Hope.
Hon kan bekräfta det.
Hon har sett det.
Ni har 30 minuter på er att köra fram lastbilarna
till serviceingången vid port 1.
Vi vill inte göra grabben illa,
men som jag sa, så är vi beredda att trappa upp det här.
Ni ska få era lastbilar.
Låt mig bli den första att gratulera er
för att ni fått med er så många smarta personer
på ett fullständigt idiotiskt självmordsuppdrag.
Herregud, Jadis.
Vad fan ska vi ta oss till?
Hela syftet med ditt uppdrag
var att se till att Hope Bennett
förstod vikten av en framtid.
Det gör hon. Det verkar de göra, allihop.
Men inte en som inbegriper utplånandet av deras hem.
Är det så konstigt?
Det är inte mitt fel att inte CRM lyckades tysta ner det.
Varför dröjer han så länge?
Han kommer.
Vad är det?
Du ville bara hjälpa mig.
Du förtjänar inte det här.
Ibland gör det ont som fan att hjälpa människor.
Dessutom handlade det inte bara om dig.
Jag kan anropa henne.
Är det nåt du vill säga till henne?
Då riskerar hon att avslöjas.
Men...
Tack.
Du...
Jag beklagar det som hon utsatte dig för.
Hon trodde att hon hjälpte världen.
Ibland gör det ont som fan att hjälpa.
Jag är ledsen, men jag...
Jag hittade vodkan, men inte antibiotikan.
Den är slut.
Pincetten är i väskan. Sterilisera den med eld.
Du måste hålla fast mig
medan grabben gräver fram kulan, som vi sa.
-Tänk om det händer nåt. -Det gör det inte.
Det gör det inte.
Håll bara fast mig hårt.
Om jag rör mig och han rycker mina inälvor i stället, så dör jag.
Det är enda risken.
Nu kör vi.
Hårt.
Okej.
Se till att du har ett bra grepp innan du tar ut den.
Ja.
-Förstår du? -Ja.
Klarar du det?
Ja. Okej.
Då så, grabben. Sätt i gång.
Gör det.
Ta det lugnt.
Jag har den, tror jag.
Bra jobbat, grabben.
Det borde vara fullt i slaktzonen.
Håll er till planen.
Leta reda på era vänner.
Ge er av nu.
Jag klarar mig.
Allt är som det ska.
Vi tar inga risker när ni har Beales unge.
Om jag fick bestämma skulle vi skjuta skallen av dig
för att ni dödade mina soldater.
Jag vill att ni kör fram lastbilarna till serviceingången.
Nycklarna sitter i tändningen.
När jag ser dig igen...
...så dödar jag dig.
Vad är det som händer här?
Du kan ju fråga din farsa.
Han är en hyvens kille, den där generalmajoren.
Iris!
SPRÄNGLADDNING
-Lastbilarna är redo. -Vi går ut nu.
Kommunicera så lite som möjligt via radion.
-Meddela när ni tagit er ut. -Det ska vi. Du fixar det.
Så länge de tror att vi alla drar,
och vi har honom, så lär de inte försöka sig på nåt.
Var försiktig.
Det är jag som borde säga det till er två.
Om det här går i lås, så kommer vi strax efter er.
Vi tar inte farväl. Eller hur?
Just det.
-Ta hand om dem. -Självklart.
Du får ta hand om dem.
I nästa skede hänger allt på dig.
-Så är det tänkt. -Du fixar det.
-Är du redo? -Ja.
Håll koll på honom.
Vi är tillbaka om tio minuter.
Hope?
Du har ingenstans att ta vägen som är bättre.
-Vem sa att du fick prata? -Tänk om det här var nåt unikt?
Tänk om detta är vår sista chans att få en framtid?
Strunta i honom. Han vet ingenting om vad de har gjort.
Det kanske är dags att berätta det.
Hope.
Kom nu, så går vi.
Vi är nog nån kilometer därifrån nu.
Nu kan vi ta av och träffa de andra.
Har du kartan över forskningsanläggningen?
Ja. Hur så?
Vi ska stanna till på ett ställe.
Du kanske borde ha följt med dem.
-Felix och Hope, menar jag. -Jaså.
Hon klarar sig.
Du, då?
Hur är det med dig?
Det är bra med mig.
Jag bara...
...funderar på vad som kommer sen.
Brukar du tänka på det?
Ja. Det har hänt mycket på kort tid.
Och nu tar det slut på kort tid.
Så långt tillbaka som jag kan minnas var det bara jag och min morbror.
Vi tog oss fram så gott vi kunde och gjorde det bästa av situationen.
Vi försökte...
Vi försökte göra en usel värld lite mindre usel.
Och...
Det vore trevligt om det var du och jag som gjorde det...
...när det här är över.
Jaså?
Vart skulle du vilja bege dig?
Jag har alltid velat besöka Getty-museet.
Jag vill se det som återstår av det.
Det ska erkännas att det inte är Louvren.
-Nej. -Nej.
Men samlingen är fin.
Havsutsikt.
Stora gräsmattor.
Ja.
Vi skulle kunna odla våra egna grödor.
Här är det.
ÖVERVAKAT LAGER
Vi går in, apterar laddningarna och drar ut.
Hoppas att de andra möter upp med gasmasker.
Kom.
Det är varmt här inne för att vara ett kylrum.
Ja.
Tror du att det beror på strömavbrottet?
Nej, det här är ett annat nät.
De har tinat upp.
Håll dig bakom mig.
Stäng frysdörren!
Släpp inte in dem!
Deras huvuden är fortfarande frusna.
Du kan vara stolt, Hope.
Det här stället...
Det är tryggt.
Det är bra för alla.
Det här är ditt hem nu.
Hope!
Hope...
Hur är det med dig?
Ja, nu riggar vi sprängladdningarna och drar.
Åt helvete med det här.
Hon har flyttat den.
-Alltihop. -Hur då?
Jag vet inte.
-Strömavbrottet, de tomma... -De visste att vi skulle komma.
Ja. Vi måste dra.
Vänta nu... Tror du att de är kvar än?
-Vi såg när de stack. -Nej, vi såg två lastbilar sticka.
Det var det de ville att vi skulle se.
Familjen Bennett drivs av ett rättvisepatos.
Vi har sett hur långt de är beredda att gå.
Om de hittade labbehållaren, så har de hittat gasen.
De skulle inte sticka utan att försöka förstöra den.
Men det kommer de inte att göra.
-De tar sig inte härifrån levande. -Fanjunkare Stokes.
Den västra kontrollstationen slår larm om en kod 6.
Det kommer tusen stycken från sydväst.
Om några minuter väller de in.
Vi skulle ha sett det om inte...
Jag vet. De patrullerna har skickats till tunnlarna.
Vi försöker avleda dem med skottlossning.
Skicka samtliga team till kontrollstationen i väst.
Om vi inte håller ställningarna kan vi förlora allt.
Gasen är här nånstans. Vi måste bara hitta den.
Nej, vi hinner inte. De vet att vi är kvar.
Då spränger vi stället på vägen ut.
Nej. Silas ska leda hit ett kluster och göra det.
Hon har rätt. Vi måste följa planen.
-Vad gör vi med honom, då? -Vi gör som planerat.
Vi lämpar av honom nånstans och låter CRM hämta honom.
Portland, då? Ska vi bara svika en hel stad?
Vi kan inte rädda nån förrän vi räddat oss själva.
När vi kommit ut meddelar vi de andra att vi byter strategi.
Vi får klura ut nåt.
-Var är den? -Vadå? Vad pratar du om?
-Hur ska han veta det, Iris? -Din pappa är chef här.
Han skulle inte göra det ni påstår utan anledning.
-Han är friskare i huvudet än ni. -Du kan det här stället.
Jag vet ingenting om nån gas. Vad vill du att jag ska säga?
Såja, såja...
Vi ska lösa det här. Okej?
Vi måste dra nu.
Kom!
Kom.
Meddela status, Pierce.
De har brutit sig igenom station 3 och 4.
Skottlossningen, då?
Teamen försöker röja en väg till helikoptrarna.
Det här är vansinne. Jag går dit och hjälper till.
Du stannar här med mig.
-Varför det? -Gör i ordning jeepen.
Vi har saker att uträtta här.
Rummet med medicinska förnödenheter ligger rakt fram.
Det innebär att vägen in är häråt eller däråt.
Gå ditåt, du. Jag tar det här hållet.
Okej.
Du...
Tack för att du gör det här. Du kunde ha hängt med de andra, men...
Mycket har gått snett, men det kommer inte det här att göra.
Det kommer att gå bra.
Hör du!
-Plaskett. -Webb.
-Vad tusan gör du här? -Jag ska bara...
Stopp.
Inte ett steg till.
Okej.
Bjässen kom visst ändå.
Om CRM måste fokusera på dem kan de inte fokusera på oss.
Vi måste ta oss härifrån, annars blir deras problem vårt.
Kusten är klar. Vilken Hummer är det?
Den som har fyra dörrar och är längst bak.
Jag använde min morbrors trolleritrick för att sno åt mig dem.
Webb...
Vad är det som pågår?
De har placerat ut alla militärer vid portarna.
Det behövdes folk där, så de har tagit hit kadetter.
Du är en av dem. Eller hur?
-Upprorsmakarna som vi letar efter. -Va? Nej!
-Nej, jag är här för att... -Jo, det är du.
De där vännerna som du har letat efter...
Du tillhör dem.
-Mina order är att skjuta direkt. -Det är ingen fara.
Jag är här för Dennis skull. Han är allvarligt skadad.
Jag ska bara hämta antibiotika. Sen återvänder jag till utposten.
Du ljuger.
Jag kan inte låta dig gå.
-I så fall dör Dennis. -Då får han göra det.
Ledsen, men jag har order att...
Vem var det?
Strunt i det. Nu är han borta ett tag.
Jag har hittat ett sätt att ta sig in.
Det var inte så tydligt.
Skyltningen på det här stället lämnar en del övrigt att önska.
Jag sa ju att det skulle gå bra.
Kom.
Här är den.
Bra. Då drar vi.
Nu är du dödens, Plaskett!
Öppna dörren!
Vi kommer inte att kunna ta oss till jeepen.
Jäklar också...
Jag vet hur vi kan ta oss ut.
PORT 1 ÖST
PORT 1 STOPP
Skjut inte.
Carlucci siktar på Mason Beale.
Team Alpha, fortsätt.
Vi har familjen Bennett där vi vill ha dem.
Låt oss prata utan att andra hör.
Byt till 2 800.
Sekretesskod.
Ni vill härifrån och vi vill ha Mason Beale.
Hur ska vi lösa det?
Vi överlämnar honom när vi tagit oss ut helskinnade.
Därför måste ni låta oss köra härifrån i Hummern.
Det kan vi inte gå med på.
Ni måste visa nåt som bekräftar att jag kan lita på er.
Vi litar inte på er!
Det är alltså ni...
...och så är det vi...
...och en stor kolonn med döda som är på väg hit.
Vi får väl se vem som blinkar först.
Ni vägrade lyssna på oss.
Nu har vi hamnat i en situation som ingen kan vinna.
Om ni försöker er på nåt,
så ska du veta att jag dödar honom.
Vad händer då?
Då är det kört för er.
Det är det även för er,
för utan Mason är det inget som hindrar
att vi skjuter ner er allihop.
Vad skulle Beale tycka om hans son fick knäskålarna sabbade?
Jag fattar.
Ni är arga.
Ni skyller alla era problem på CRM, men det här...
Det här är resultatet av era handlingar, inte våra.
Är ni nöjda med resultatet?
Det var ni som gjorde det här. Ni gav oss inget val.
Det här var inget vi ville.
Du förstår uppenbarligen inte.
CRM var inte vår allierade. Och inte heller Portlands.
Ni ljög och dolde ett folkmord.
Det här är den enda värld som du känner till.
Du är alldeles för ung för att inse vad som har gått förlorat.
Ni mördade 100 000 människor!
De hade dött ändå.
Militären fattade de svåra besluten så att de civila skulle slippa.
För två år sen
avslöjade CRM:s information att Alliansen snart
skulle ta Civic Republics alla resurser i anspråk.
Omaha, Campus-kolonin, Portland...
...hade blivit för beroende av oss.
De skulle aldrig bli självförsörjande.
Det var bara en tidsfråga
innan tusentals människor skulle drabbas av en hungerkatastrof.
I bästa fall skulle de människorna ha dött långsamt.
I värsta fall
skulle sjukdomar och konflikter ha spridit sig till Civic Republic.
Och sen, då?
Världens ljus...
...skulle för evigt ha släckts.
Döden vinner.
Vi valde att bespara dem det genom att låta slutet gå fort
så att mänskligheten skulle få en chans att överleva.
Det vi gjorde var ett uttryck för barmhärtighet.
Vi såg till att alla tillgångar hämtades, däribland 10 000 barn.
De skickligaste forskarna skickades hit
för att kunna bidra till den vetenskapliga utvecklingen
under vårt beskydd.
Det var människor som dr Bennett och du, Hope.
De som dog har hjälpt oss att förstå
hur vi ska förhindra att de döda återuppstår.
De kommer att ha bidragit till att de döda slutar vandra i vår värld.
Vad ger dig rätten att bestämma vem som ska få leva?
Ni ser på världen utifrån ert begränsade perspektiv.
Ni kritiserar CRM
trots att vårt arbete är en förutsättning för er existens!
Ni tjatar på om orättvisor
medan ni äventyrar och kanske omintetgör
de framsteg som så många före er har kämpat så hårt för.
CRM fattar de svåra besluten så att ni ska slippa det.
Se bara hur er fina plan verkar fungera.
Det enda ni gör är att stoppa marschen mot vetenskapliga framsteg
genom att förvägra världen den framtid som den har rätt till.
Och varför?
Därför att ni är arga på oss.
Det vore gulligt...
...om det inte vore så patetiskt.
Och så farligt.
Ett! Ett dödande skott!
Ner!
Jag tar honom.
Percy!
Släpp det.
Fel val, Jennifer.
Nej...
Du...
-Det här är ditt fel. -Nej.
Nej, det var du. Det här var...
Du gjorde det här, du och din förbannade familj.
Ni dödade honom.
Om du bara hade följt med oss, så hade alla klarat sig.
Han förtjänade det.
Hon förtjänade det. Se vad ni har gjort!
Min syster hade rätt.
Du är de.
Du är likadan som dem. Du bryr dig inte ett skit!
-Du dödade honom... -Hope!
Gör det inte.
Jag borde ha insett det.
Men det gjorde jag inte.
Han är död och jag borde ha insett det!
Om du gör det här mot honom...
...så gör du nånting mot dig själv.
Igen.
Gör det inte.
In med er!
Iris.
Åk nu!
Kom, då!
Flytta på dig.
Flytta på dig, sa jag!
Din mamma hade visst rätt angående dig.
Mamma har ingenting med det här att göra.
Om du hade tänkt skjuta mig, så hade du gjort det nu.
Förstärkning är på väg.
Om du låter mig leva ska jag ge dig 5-10 minuters försprång.
Du kan sånt här.
Du kanske till och med har en chans. Vad säger du? Ja?
Hjälp! Hjälp mig, nån!
Snälla!
-Hjälp! -Fan också.
Generalmajoren,
visst bör anläggningen säkras med militär hjälp...
...men vi måste agera snabbt i Portland.
Inget får hindra det.
Vi prioriterar forskarna, men...
Ja, sir. Vi är sårbara nu.
Familjen Bennett har spridit informationen om Portland.
De har fått information av en anhängare till dem
som ska hållas ansvarig för sina handlingar.
Forskarna ska lokaliseras och deras forskning återupptas.
Det ska jag se till.
Om jag kommit in tidigare hade det här kanske inte hänt,
men jag ska lösa det.
Ja, sir. Självklart.
Tack för att ni litar på mig.
Jag ska inte göra er besviken.
Är det här rätt ställe?
Ja. När planen med gasen gick om intet,
sa jag åt Will och Indira att ta sig ner under jord.
Varför svarar inte pappa, då?
Han borde ha kommit hit med de andra.
Jag ska försöka igen.
Felix till Leo. Hör du mig?
Leo, svara.
Felix till Leo, hör du mig?
Leo...
Felix. Fortsätt.
-Är du välbehållen? -Ja. Jag har fått punktering.
Fotanglar på vägen.
Vi skickade in folk i den andra lastbilen och lät den köra vidare.
Var är ni?
3 kilometer väster om mötesplatsen.
Vi förlorade tid när vi undvek ett kluster.
Vi kan fixa däcket, men de som la ut fotanglarna är nog inte långt bort.
Stanna där, så kommer jag.
Uppfattat.
Hummern syns för bra uppifrån.
Jag går till fots. Är det okej för er att vänta in de andra här?
Ja då, det går bra.
Är det?
Du...
Dennis?
Hej.
Vad är det som har hänt?
Jag blev lite för nära vän med en kula.
Vad har hänt med dig?
Hope?
Vi har medicin åt Dennis.
Men vi måste stanna till vid utposten innan vi möter upp med Indira.
Var... Var är allihop?
Var är Percy?
Nej...
Pappa har fått problem. Felix ska försöka hjälpa honom.
Men även om de klarar sig,
så är gasen troligen redan på väg till Portland.
CRM har vunnit.
De ska ödelägga en stad till och vi kan inte göra ett skit åt det.
Kom in. Hallå? Hör ni mig?
Huck?
Ja.
Jag tror att jag har hittat nåt här.
Har ni kvar sprängmedlet?
Ja, det har vi.
Hur så?
Vad är det som du har hittat?
Var är du? som du har hittat?