‫היי.‬
‫חבר'ה, תהיו כנים. מוקדם מדי להחליט מה נאכל אחרי זה?‬
‫הגעת ליעד. אנא צא מהרכב.‬
‫מה עם ראמן? אולי שווארמה? חריף מדי?‬
‫- שתוק. - בסדר.‬
‫סונ"י רכש בית ספר לביו-רפואה‬
‫משלוחים בלבד‬
‫טוב.‬
‫קדימה.‬
‫- מה הם? - שיבוטים!‬
‫- הם גופות של אנשים שעשו העלאה. - זה אותו הדבר.‬
‫הם צריכים לגדל מחדש את ראשיהם מתאי גזע. רואה? הם ריקים.‬
‫עד שמישהו יעשה הורדה בחזרה פנימה.‬
‫חרא היי-טקי.‬
‫למה שמישהו יסתכן בהורדה? כלומר, הם לא ראו את הבחור ההוא מתפוצץ?‬
‫זו תוכנית האב של האחוזון העליון.‬
‫לבלות את החיים שלך בבזיזת כדור הארץ, נכון?‬
‫ובדיוק כשכל הקארמה הזאת מגיעה אליך, עושים העלאה.‬
‫אתה נח בלייקוויו, בעוד מדענים מסדרים את הבלגן שלך.‬
‫ואז אתה עושה הורדה. עושה את זה שוב ושוב עד קץ הימים.‬
‫אז...‬
‫אני אטפל באלה, אתם תטפלו באלה.‬
‫אתה לא תמיד יכול לדעת מי הם.‬
‫הם מניאקים. זה כל מה שאת צריכה לדעת.‬
‫בסדר. חלקם עשויים להיות אנשים טובים.‬
‫אתה לא יכול להרוס את הסיכוי שלהם...‬
‫להיות טפילים עם מטוסים פרטיים שחושבים שנטיעת עץ באמזונס‬
‫מבטלת את הפשעים שלהם?‬
‫אדיר!‬
‫שעת האמבטיה הסתיימה, כלבות!‬
‫לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה. קום. קום.‬
‫- חבר'ה, מלכודת. - אתה בסדר? אלוהים אדירים.‬
‫- תיזהרו. - בואי נלך.‬
‫בעוד כמה דקות, לחדר הזה יהיה ריח גרוע יותר משל הדירה של איוון.‬
‫בואו נלך.‬
‫אני מצטערת, מר... ג'ייק פול?‬
‫ג'ייק פול‬
‫העלאה‬
‫הורייזן‬
‫אני לא רואה כלום. איפה המה-שמם של המשקפת שלי?‬
‫אלוהים, דור המילניום כל כך עלוב.‬
‫ברוכים הבאים ליום המשפחה‬
‫זהו יום המשפחה והפרוטו-טף החדשים כאן!‬
‫בסדר. נראה טוב. רק תנסה לא להפיל עוד מהם.‬
‫כן, אמרתי שאני מצטער. מזל טוב!‬
‫אל תתביישו. החודש הראשון של התינוק הוא חינם עם הקוד "יום המשפחה".‬
‫אחרי זה אתם תחויבו אוטומטית.‬
‫חיתולים לא כלולים.‬
‫המראה והאישיות עשויים להשתנות עם הזמן.‬
‫הם רכוש של תאגיד הורייזן.‬
‫מתוקי.‬
‫- אני רוצה אחד. - לא.‬
‫את פשוט מתגעגעת למשפחה שלך. אני מצטער שהם לא באים.‬
‫אולי אבא שלך פשוט הרגיש אשם על כל הקטע של הרצח שלי.‬
‫אולי. כן. שיהיה.‬
‫תכיר את אחיך החדש. איך נקרא לו?‬
‫אימא, זה כל כך מוזר.‬
‫את יכולה לבלות עם המשפחה שלי היום.‬
‫- כן? - בטח.‬
‫תודה, מותק.‬
‫אני מצפה לזה. כולם כאן כל כך זקנים.‬
‫אה, כן.‬
‫יש כל כך הרבה דברים נהדרים לעשות, יהיה להן יום נהדר.‬
‫האחיינית שלך יודעת איך להשתמש באקדח, נכון?‬
‫- דוד נייתן! - היי!‬
‫היי!‬
‫נבייה. אימא. התגעגעתי אליכן כל כך.‬
‫אלוהים. תראי אותך. את כל כך גבוהה!‬
‫- באמת? - כן.‬
‫אימא! זה בסדר שאקרא לך ככה, נכון?‬
‫בואו נתחבק.‬
‫צר לי על אובדנך, אינגריד. האובדן המוזר והניתן למניעה שלך.‬
‫עשית העלאה בשביל גבר שאת אפילו לא נשואה לו.‬
‫בטח, את יכולה לקרוא לי אימא.‬
‫תודה, אימא. אני במקום טוב יותר.‬
‫את ממש יפה.‬
‫כי בדיוק הארכתי לעצמי את הלשון.‬
‫תודה רבה ששמת לב.‬
‫טוב. תגלגלי את הדבר הזה בחזרה.‬
‫- בואו נתחיל בזה, בסדר? - כן.‬
‫יום המשפחה הוא חשוב מאוד, אז תוודאי שהמלאכים שלך משיגים תוצאות של כוכבי-על!‬
‫הבנתי.‬
‫איך אני עושה את זה בדיוק?‬
‫את צועקת עליהם במילים פשוטות, כי הם פרות סתומות,‬
‫ופרות מגיבות היטב לבעיטות חזקות.‬
‫תודה.‬
‫זה מסוכן?‬
‫לא. פשוט נראה כאילו מישהו שם בטעות קוד צמחייה‬
‫בכיסאות האלה ועכשיו הם גדלים.‬
‫גם אתה גדלת, דילן, מאז שראיתי אותך בפעם האחרונה.‬
‫עדיין ילד, רק גבוה יותר ב-20 אחוזים.‬
‫אמרתי לך, העדכון המלא למבוגרים היה יקר מדי.‬
‫את הזין של מי אני צריך למצוץ כדי לקבל קצת שיער חזה?‬
‫דילן!‬
‫אבל באמת קיווינו ל...‬
‫מין פרס לאיתור באגים?‬
‫סליחה, אין לנו דבר כזה.‬
‫אבל שמעתי שמשחק החץ וקשת‬
‫נותן כפליים מהזיכוי שהוא אמור לתת.‬
‫אני אמורה לתקן את זה. אבל זה עלול לקחת לי קצת זמן.‬
‫מעולה!‬
‫תודה. את מלאכית.‬
‫למעשה, אני בעיצוב מחדש ובהנדסת תחזוקה עכשיו.‬
‫זה קידום.‬
‫- מוכנה? בסדר. - כן.‬
‫- צד שמאל. - צד שמאל! עכשיו!‬
‫- קלי קלות. - כן.‬
‫- לשמאלך! - בסדר.‬
‫הרבה שמאלה! קצת שמאלה!‬
‫אינגריד, שמאלה. זה עבר אותך.‬
‫- נו, באמת. - מה? אימא? תפסתי אותו?‬
‫צד שמאל השני! אינגריד, זה הרגע חלף לידך!‬
‫אינגריד. אלוהים.‬
‫אלוהים, זה עובר לידך עכשיו!‬
‫- את כל כך טובה בכל דבר. - אני משתדלת.‬
‫- חשבתי שזה היה שמאל שלך. - אמרתי שמאל שלך.‬
‫היי, אני כבר חוזר. תשגיחי שהן לא יהרגו זו את זו, בסדר?‬
‫- בסדר. ביי. - בסדר.‬
‫טינסלי!‬
‫לעזאזל.‬
‫טינס? לאן את הולכת במכנסי החאקי החמודים האלה?‬
‫נייתן! זאת אני, נורה.‬
‫- זה לא מצחיק, טינסלי. - אני לא צוחקת.‬
‫זאת אני. חזרתי.‬
‫- איך אדע שזו באמת את? - נראה לי שאתה יכול להבחין.‬
‫אני לא מאמין שאני מסתכל עלייך וזאת באמת את.‬
‫חשבתי שלעולם לא אשמע ממך שוב, נורה.‬
‫כן. שמתי לב.‬
‫אלוהים, נמוך יותר.‬
‫כן, אינגריד הוציאה אותי משני ג'יגה‬
‫ועכשיו אנחנו...‬
‫אפשר לדבר איפשהו?‬
‫זה לא ענייני. אין צורך להסביר.‬
‫- רציתי לספר לך. - אבל לא עשית את זה. וזה בסדר.‬
‫גם אני עם מישהו.‬
‫זה... זה נהדר.‬
‫כן.‬
‫כן! הוא מגניב.‬
‫הוא כל כך מגניב. והוא בחיים, אז זה...‬
‫- נוח. - הכי טוב, כן.‬
‫אינגריד,‬
‫היא ויתרה על הכול ועשתה העלאה בשבילי, אז זה...‬
‫טוב, זה היה... מפתיע.‬
‫- זה נהדר. - כן.‬
‫כלומר, אני משתתפת בצערך.‬
‫זה רציני.‬
‫טוב, היא גברת רצינית, את יודעת, אבל הכול טוב, אחי.‬
‫אני לא יודע מה זה היה.‬
‫- זה היה כל כך מוזר. - אני יודע.‬
‫בנאדם, פעם היית מגניב. מה קרה לך, בנאדם?‬
‫- נורה, את בסדר? - אני חייבת לחזור לעבודה.‬
‫נייתן?‬
‫איפה נייתן?‬
‫הוא מדבר עם החברה הקטנה שלו. ננסי, נכון?‬
‫היי. נחמד לראות אותך שוב.‬
‫איזו תלבושת כיפית.‬
‫אני בטכנולוגיית מידע עכשיו.‬
‫טכנולוגיית מידע? די. קידום. זה מדהים.‬
‫אל תתרגש יותר מדי, הם בטח יפטרו אותי בקרוב.‬
‫לא נכון.‬
‫תזדרז, נייתן. אנחנו צריכים לקחת את אימא לטרקלין הזיכרונות.‬
‫נתראה אחר כך, אחי.‬
‫היי, יש לי הפתעה בשבילך. תפגשי אותי ליד האזור האפור ב-12:00.‬
‫בצהרי היום. יהיה לנו קרב יריות, קאובוי?‬
‫נכון, פאקו. כן, ואז נלך למסבאה.‬
‫את יודעת, נירק לתוך משהו ממתכת.‬
‫לא ממש מת על מערבונים, אה?‬
‫לא.‬
‫אני חושב שמגיעות לי נקודות על שניסיתי עכשיו.‬
‫אראה אותך ב-12:00, טוב?‬
‫איזו תקלה משונה קורית במגרשי הטניס.‬
‫טוב, תקני אותה.‬
‫אני לא יודעת איך.‬
‫טוב, אלחץ על כמה כפתורים.‬
‫אז אני אטפל בזה בעצמי.‬
‫- אלוהים! - עוד נקודה להם! בחייך, בנאדם!‬
‫הם מוגדרים לפי "פונג" 1977. יש להם מוחות של 20 קילובייט.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫לא קראתי לך. אנחנו מסתדרים.‬
‫תירגע, לוק. בוקר טוב, יפהפייה.‬
‫את המתעדפת ששמעתי עליה כל כך הרבה?‬
‫לא. אני המלאכית של לוק.‬
‫- אלוהים, זה באמת גן עדן. - חמוד, אבל כבר שמעתי את זה.‬
‫זה ג'סי, אחד החברים הכי טובים שלי מהצבא.‬
‫גברתי, לוק ידע שתמיד חלמתי לעשות העלאה.‬
‫אז הוא השתמש באישור יום המשפחה שלו בשבילי. והמקום הזה מדהים.‬
‫אנחנו נאכל טירמיסו בכמות של אמבט אחרי משחק הטיניס שלנו.‬
‫- טניס. - לא, טיניס. משחק חדש.‬
‫הדרך היחידה לזכות בנקודות היא לפגוע במפשעה.‬
‫טוב, זה טיפשי. אתה היחיד שיכול להיפגע.‬
‫הביצים של ג'סי בטוחות בעולם האמיתי.‬
‫כן, זה גורם לי להרגיש חי! את רוצה לשחק?‬
‫תהיי בקבוצה של ג'סי.‬
‫כן, אני בוסית עכשיו. אין לי זמן להתבטל איתך.‬
‫טוב, לו היית בוסית אמיתית, היית יכולה להחליט איך את מבלה את היום שלך.‬
‫טוב, אולי משחק או שניים.‬
‫בן זונה! ביקשת את זה!‬
‫- קדימה, ג'סי. - כן!‬
‫כל כך חמוד.‬
‫ידעתן שפנדי עיצבו את מגבות הפליטה ואת הפליטות?‬
‫התינוקות הדיגיטליים מפחידים אותי.‬
‫אני חושבת שהם המצאה מעניינת מאוד.‬
‫זו הזדמנות להעלאות לחוות את ההנאות של הורות.‬
‫נכון, נייתן?‬
‫טוב, אני מניח שאם דופקים אותם, זה לא ממש משנה, נכון?‬
‫אנחנו לא נדפוק אותם.‬
‫אבל הם לא תינוקות אמיתיים, אינגריד.‬
‫אני יודעת את זה, ויו! אני יודעת את זה.‬
‫- אתה אמור ללכת אחריה. - באמת?‬
‫כן. אם תראה אותי הולכת ככה, אני כועסת נורא.‬
‫אוי, לא. אנחנו לא רוצים נבייה כועסת נורא. לא רוצים נבייה כועסת נורא.‬
‫תארי לעצמך אותי כאבא. אני בקושי דואג לעצמי.‬
‫יום המשפחה מבקר‬
‫כולם לברוח, זו נבייה הכועסת נורא!‬
‫- פגיעה יפה! - לא! פוט פולט!‬
‫- חבטת הגשה שנייה. - בסדר.‬
‫- פגיעה יפה. - לעזאזל!‬
‫אני רותחת מזעם על נייתן.‬
‫אני שמה לב שלעיתים קרובות את מביעה את רגשותייך ככעס.‬
‫אבל אולי את בעצם בודדה ועצובה.‬
‫לכי תזדייני, הלן. יש לי זכות לכעוס.‬
‫כל כך ברור שאני מחויבת למערכת היחסים הזו,‬
‫אבל נייתן אפילו לא מוכן לשקול תינוק דיגיטלי.‬
‫אינגריד קנרמן רוצה להיות אימא!‬
‫בואי נבחן מקרוב את שורש הרצון הזה בתינוק.‬
‫אולי את רוצה משהו משלך כי את חוששת שאת בלתי אהודה?‬
‫למה את תמיד חושבת שאני חוששת שאני בלתי אהודה?‬
‫אני הרבה יותר אהודה ממה שאת אי פעם תהיי.‬
‫מה שאני באמת חוששת לגביו הוא כמה את גרועה כמטפלת!‬
‫ואז שונה אמרה לברודי שנמאס לה מזה שהוא גס רוח כלפיה,‬
‫ושהוא לא מצחיק כמו שהוא חושב שהוא.‬
‫כל הכבוד, שונה! אני כל כך גאה בבחורה הזאת. היא באמת למדה לאהוב את עצמה.‬
‫היי, זה אבא של אינגריד, נכון?‬
‫רגע. מה? את בטוחה?‬
‫כן, אני זוכרת אותו ממסיבת הפיג'מות שלי.‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫אני בטוחה שיש הסבר הגיוני,‬
‫ושהוא כאן כדי להפתיע את אינגריד?‬
‫- אין סיכוי. - את הסבתא?‬
‫אולי. תקשיבי, לכו אתן לטרקלין הזיכרונות.‬
‫- אפגוש אתכן שם. טוב? - בסדר.‬
‫- אראה אותך עוד מעט. - נבייה.‬
‫אז הבקבוק מתמלא אוטומטית אחרי כל שימוש. אפשר לשלם תוך כדי.‬
‫היי, נייתן! זאת טינסלי.‬
‫- היי! - כן.‬
‫- יש לי אווטאר משלי, הוא מבוסס עליי. - תראי אותך. נהדר.‬
‫מצטער. תסלחי לי.‬
‫היי. יש מקום שאנחנו יכולים ללכת אליו ולדבר ממש בזריזות בפרטיות?‬
‫קנרמן כאן, בלייקוויו.‬
‫- זה יום המשפחה. - הם שונאים זה את זה.‬
‫אולי זה כיסוי כדי לפגוש מישהו אחר?‬
‫תוכל לשאול את אינגריד.‬
‫שאלתי. היא לא יודעת כלום על מי שעומד מאחורי הרצח שלי.‬
‫- אולי אלה מתנגדי הטכנולוגיה. - לא ייתכן.‬
‫למה? כלומר, הם תקפו את פריונד.‬
‫הם נגד חיים דיגיטליים שלאחר המוות.‬
‫אולי השיגו את הקוד שלי דרך קנרמן ורצחו אותי?‬
‫אני אומרת לך, אלה לא הם.‬
‫- למה את כל כך בטוחה? - כי...‬
‫הבחור שאני יוצאת איתו, מתאו, הוא מתנגד טכנולוגיה.‬
‫מה? איך את כזאת תמימה? מתנגדי הטכנולוגיה משוגעים.‬
‫הם לא משוגעים. הם הקריבו הרבה בשביל מה שהם מאמינים בו.‬
‫זה משהו שאתה כבר לא יכול להזדהות איתו.‬
‫- אני מנסה להגן עלייך. - אני בסדר.‬
‫- מ... - באמת.‬
‫אני בוטחת במתאו.‬
‫- טוב. - הוא מעולם לא שיקר לי.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫אם אגלה משהו על קנרמן אשלח לך הודעה.‬
‫בוקר טוב!‬
‫היי, זה אני. זה הצליח.‬
‫היי, נחמד לראות אותך.‬
‫סליחה. אני פשוט... אני לא יכולה לנשק את הפרצוף הזה.‬
‫- זה פשוט לא לעניין. - אלוהים. כן. הוא נראה דוחה.‬
‫- לגמרי מבין. - אז מה ההפתעה הגדולה שלי?‬
‫כן!‬
‫תודה רבה לך. זה תיק חיתולים חינם.‬
‫לא. קרוב. זו תולעת-הייפר.‬
‫אנחנו הולכים לדפוק את יום המשפחה.‬
‫את צריכה רק להשאיר אותו בלובי ליד דלפק הקונסיירז'.‬
‫מתאו, מה עם כל האנשים? הורייזן היא האויב, לא הם.‬
‫הם בטוחים בבית בחליפות מציאות מדומה. את יודעת את זה.‬
‫בסדר. אבל לא ההעלאות.‬
‫לא בטוח שאפשר לראות בהן אנשים. זה יעשה הרבה רעש.‬
‫מערכת הבינה המלאכותית תהיה נגועה בתעמולה שלנו.‬
‫הכול מתוכנן.‬
‫כן. תקשיב, אני יודעת, אבל...‬
‫תקשיבי. אם את רוצה להשיג צדק,‬
‫לפעמים את צריכה לגרום אי נוחות לכמה אנשים עשירים, בסדר?‬
‫את הולכת...‬
‫מה? מה זה...‬
‫רק רגע.‬
‫בחייך. בבית שלי? רדי ממנו!‬
‫אני רוצה לנקות אותו. הוא גבר אמיתי.‬
‫אני לא מעודד אותה! את זה! אני לא מעודד...‬
‫אבא שלך והכומר רוב חושבים שאת לא מסוגלת לזה.‬
‫אביך חושב שאת טובת לב מדי. הכומר רוב חושב שאת רכרוכית.‬
‫היי! אני לא רכרוכית.‬
‫אני יודע! אני יודע שאת מחויבת לשינוי.‬
‫אז ככה עושים את זה. בסדר?‬
‫את היחידה פה שיכולה להצליח בזה.‬
‫אני יודע שלא תאכזבי אותנו.‬
‫כי אני מאמין בך, נורה.‬
‫אופסי-דופס! סליחה, מיס קנרמן. אני...‬
‫"אני מצטער, לא ראיתי אותך".‬
‫רק תסתכל לאן אני הולכת, בסדר?‬
‫ותפסיק לבהות בי, חתיכת חרא מתוכנת מראש וחסר תועלת שכמוך!‬
‫היי.‬
‫אתה תהפוך לאנושי לפני שהאישה הזאת אי פעם תהיה כזו.‬
‫יום המשפחה תיהנו מהביקור שלכם!‬
‫קונסיירז'‬
‫ושם, תלוי על ידית הדלת,‬
‫היה קרס מגואל בדם!‬
‫התקפת איש הקרס!‬
‫לגמרי שכחתי מזה.‬
‫אני לא מאמין שסיפרתי לילדה בת שש את הסיפור הזה.‬
‫- איזה טמבל. - למה? אהבתי אותו.‬
‫- היית מבועתת. - אין מצב.‬
‫- אימא? - אימא שלך זעמה עלינו.‬
‫ישנת עם האורות דולקים במשך שבוע שלם.‬
‫לא. זה לא נשמע כמוני.‬
‫אנו מתנגדי הטכנולוגיה. הצילו את נשמותיכם.‬
‫בטלו את לייקוויו. מחקו את העשירים.‬
‫אתם תחת מתקפה של צבא מתנגדי הטכנולוגיה. המהפכה הגיעה להורייזן!‬
‫אנו מתנגדי הטכנולוגיה.‬
‫קבל את זה!‬
‫המהפכה הגיעה להורייזן!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫בטלו את לייקוויו. מחקו את העשירים.‬
‫המהפכה...‬
‫- היי, משהו קורה. - נראה לך?‬
‫המהפכה...‬
‫אני לא מאמינה שבזבזתי את היום על המשחק המטופש שלך!‬
‫...להורייזן! מחקו את העשירים.‬
‫היית כזאת חמודה. מה קרה?‬
‫נייתן. חצוף.‬
‫מחקו את העשירים בטלו את לייקוויו‬
‫- מה? - הנה.‬
‫- מה קורה פה? - אני לא יודע.‬
‫זה מעולם לא קרה.‬
‫- כדאי שתלכו. - מה איתך?‬
‫אני בסדר. אתקשר אלייך מחר.‬
‫אני רוצה לשמוע עוד על הדרמה של ברודי ושונה.‬
‫לגבי התינוק הדיגיטלי הזה. אולי זה לא רעיון כל כך רע?‬
‫אימא, לא. אני דוד כיפי, בסדר? אבל אני אנוכי, אני לא בוגר, אני משקר...‬
‫לא, נייתן, אתה לא הגבר שהיית פעם.‬
‫וגם הבחור שהיית לא היה כל כך רע.‬
‫בסדר. לכו! קדימה...‬
‫ביי.‬
‫אנחנו עושים כמיטב יכולתנו. כולם להישאר רגועים. אתם תהיו בסדר.‬
‫מלאכים יהיו בדרכם לעזור לכם. הצוות שלי עובד על הבעיה.‬
‫אנו... הצילו את נשמותיכם.‬
‫בטלו את לייקוויו. מחקו את העשירים.‬
‫אני מטפלת בזה!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫איך זה משתכפל כל כך מהר?‬
‫- היי, חבר'ה. נראה לי שזה... - בחורה חדשה, אנחנו מנסים לחשוב!‬
‫- היי. זה עובד. הצלחתי! - לא, אני הצלחתי.‬
‫הווירוס השתכפל בתוך אנשי הבינה המלאכותית,‬
‫אז עכשיו משהשבתי אותם, נוכל לנקות את כל השאר.‬
‫איך גילית את זה כל כך מהר?‬
‫אני לא יודעת. ניחשתי בפוקס.‬
‫איפה הבן-זונה שדפק לי את היום?‬
‫עוזר לכמה ילדים שנבהלו מהווירוס.‬
‫עוזר או מחמיר את המצב? האיש הזה מהווה סכנה.‬
‫את יודעת, לוק היה המפקד שלי, והוא היה יוצא מן הכלל.‬
‫מה?‬
‫איראן הייתה המלחמה הראשונה עם מזל"טים אוטונומיים. אז זה היה קשה.‬
‫אבל לוק בכלל לא הפגין לחץ.‬
‫הוא שמר על מורל גבוה כשהמצב היה קשה.‬
‫תמיד מצא דרכים לגרום לנו לחייך או לעזור לנו.‬
‫זה מה שהביא הרבה מאיתנו הביתה.‬
‫אני מתקשה לעכל את זה. אנחנו מדברים על אותו לוק?‬
‫תודה על היום. זה היה תענוג.‬
‫עכשיו אני יודע למה לוק אומר דברים נחמדים עלייך.‬
‫רגע. לוק אומר דברים נחמדים?‬
‫עליי?‬
‫אילו דברים נחמדים? נו, אל תשאיר אותי במתח!‬
‫- עשרת אלפים חמש מאות. - אין בעיה, מיס קנרמן.‬
‫אני מקווה שלך ולמר בראון היה יום נפלא...‬
‫שתוק!‬
‫אני לא צריכה פרשנות שוטפת.‬
‫גברתי?‬
‫אני משתדלת כל כך, ושום דבר לא עובד.‬
‫אני יפה להפליא. נראה שלנייתן לא אכפת.‬
‫הוא מאוהב בי רק כשאני לא אני.‬
‫ואני מנסה להיות טובה לאימא שלו, אבל היא שונאת אותי והוא בצד שלה...‬
‫אנחנו אמורים להיות ביחד לנצח,‬
‫אבל לוקח נצח להביא אותו לשם.‬
‫אני...‬
‫אני אהודה, נכון?‬
‫כן.‬
‫מיס קנרמן, אני אוהב אותך.‬
‫טוב, הגענו לקומה שלך.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מתאו שיחה נכנסת‬
‫לא.‬
‫השיחה נדחתה‬
‫זה באמת לא סיפור.‬
‫היי, מותק.‬
‫את בסדר? דאגתי לך. פגעה בך תקלה?‬
‫ראיתי אדם תקוע בתוך קיר.‬
‫אויש.‬
‫כן. ואז שמעתי שקומה 11111 פשוט נעלמה.‬
‫אלוהים, אני מותשת.‬
‫כן, אני בטוח.‬
‫את יודעת, חשבתי לעצמי. שום דבר לא בטוח בחיים האלה.‬
‫אפילו כאן. ו...‬
‫אולי זה לא מטורף מצידך לרצות תינוק דיגיטלי.‬
‫- כן? - כן.‬
‫מותק.‬
‫- אני חושבת שיצא משנינו ילד ממש חמוד. - כן.‬
‫עם הפנים שלי והשיער שלך.‬
‫טוב, שרירי הבטן שלך. והשיער שלנו.‬
‫- יום אחד. - יום אחד בקרוב?‬
‫- יום אחד. - בקרוב.‬
‫- יום אחד. - יום אחד בקרוב.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הלשון החדשה ארוכה מדי?‬
‫רק קצת.‬
‫לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬