Завжди думав, я щасливець, що пережив тебе,
але, мабуть, я маю заздрити.
Ти тут живеш з розмахом.
Ну, ти тепер старший брат, хоч якась розрада.
То чим я завдячую візиту?
Правління сьогодні голосує. Хочеш віддати мені своє доручення?
Я й сам проголосую, дякую.
Ти знаєш правила. Ти маєш особисто там бути.
Я планую там бути.
Батько завжди казав самостійно перевіряти особисті речі.
Не те, щоб я тобі не довіряв, але
батько завжди казав не довіряти тобі.
Девід Чоук завантажується з системи
у «Баскін Роботс» на Мангеттені.
2552 Західна 43-тя вулиця, Нью-Йорк, 10036.
Дзвони Нейтану.
-Привіт. -Салют.
Чим ти сьогодні зайнятий?
Та нічим.
Хочеш піти зі мною на екскурсію?
У Нью-Йорк?
Так!
Тобто, ну, знаєш, якщо ти цього хочеш.
Було б круто. А ще як я мав би це зробити?
Ти мав би купити приватний тур реальністю,
і попросити, щоб я була гідом.
Це просто дуже довгий відеодзвінок.
Але це весело.
І я була б рада перепочити.
Так, я теж не проти маленької відпустки.
Твоє життя — це відпустка.
Знаю. І це виснажує.
Я б хотів відпустку від цього.
Хочеш денну екскурсію на Мангеттен?
О, так, дідько.
Завжди хотів побачити ту ганебну квасолину.
Це в Чикаго.
Тоді міст.
-Котрий? -Гамільтона.
Майже вгадав.
Буде чудово, дівчата зрадіють.
Дівчата?
Справді?
Я маю Люка завантажити?
Думала, ти зрадієш.
Чекай, чи між вами тепер напруга через усі ці
сексуальні сни?
Ні, я не напружуюсь.
Привіт!
Погнали, чуваче!
Що, бляха?
Добре, ходімо.
Глянь сюди.
Допоможіть нам! Вони нас викрадають.
-Хто-небудь! -Допоможіть!
Ми можемо будь-коли вимкнути звук цим телепням.
Алішо, не забудь купити свої ліки від хламідіозу.
Я чиста, народе.
ЗАВАНТАЖЕННЯ
Іду.
Якщо це музична телеграма, то мені не цікаво.
Пані Каннерман, ми тут, щоб провести домашню перевірку.
На що? Комах?
Ви досі зацікавлені в цифровій дитині?
Якщо так, нам треба впевнитись, що ви зможете про неї піклуватися.
Якщо ні, і це, певно, було б, хорошим рішенням, ми підемо.
Чому б це було хорошим рішенням?
Ви поставили рекорд зі штучним інтелектом.
Від народження до смерті за 24 години.
Що ви з ним робили?
Перепрошую?
Пані Каннерман робила все можливе.
А діти багато вимагають.
І я можу уявити, наскільки тяжко ладнати
з вимогливими дітьми.
Цілими днями, щодня.
Добре, добре. Вибачте, але
як так, що ви втрьох будете мене судити?
Пустоголове опудало,
жерстяний чоловік та боягузливий незайманець.
Я незайманець?
Я думаю, вона хотіла сказати,
що ти не маєш пари й дуже самотній,
як і я, тож не страшно.
-Звісно. -Я теж на целібат запрограмований.
-Мене не програмували на целібат. -Добре.
-Не чіпай мене. -Вибач.
Я в стосунках.
Пані Каннерман, нам треба оцінити вас на шкалі за шістьма характеристиками,
щоб визначити, чи будете ви хорошою мамою.
Погляньте на першу.
Доброта.
Нуль.
Добре, знаєте що?
Чому б вам не зайти?
Добре.
-І можете взяти щось у барі. -Дякую.
Почувайтесь як удома. Добре?
Завантаження та більше безкоштовно.
«Без Меж» повернулися кращими, ніж були.
Відкриття через п'ять днів.
Завантаження та більше безкоштовно. «Без Меж» повернулися кращими, ніж були.
Не сідай, я хочу у вікно дивитися.
Куди ми їдемо? Є якийсь план?
Так, так. Я думала, ми б могли почати на перехресті 43-ї та 11-ї.
Пекельна кухня?
Зразу покажемо всі туристичні місця.
Я там отруїлася. Двічі.
Наступна зупинка — Бруклінський міст.
Алішо, повернись до вікна. Я хочу подивитися.
Чекай, Алішо...
Бачиш? Тепер щасливий?
Робота Жадоби помітили в центрі Мангеттену. Який же мудень.
Норо, що таке?
Люк нас чує?
У нього думки іншим зайняті.
Чоук завантажився в робота вранці.
Він щось задумав.
І я, можливо, створила #РоботаЖадоби,
що зараз у трендах.
І ми можемо слідкувати за ним весь день.
О боже, я тебе люблю.
Знаю. Чула твої думки через ОбшукГлузду, пам'ятаєш?
Ні, це було про...
Ні, я знаю.
Я не залицяюсь до тебе.
-Я не думала, що... -Я про те, що ти геній.
Ми можемо прослідкувати за старим вилупком і дізнатись, чого він мене вбив.
Зміна планів.
Ми вийдемо на наступній зупинці.
А що на наступній зупинці?
Нейтан чомусь хотів побачити Вежу Чоука.
Так, ага.
Так, знаєш, він просив мене поглянути на неї.
Ну, знаєш, глянути.
Під...
Підглянути.
Говоріть ви.
О боже.
В цьому одязі потонути можна.
Я люблю взуття, добре?
Як ви відчуваєте на тілі шовк та кашемір?
Як ви відчуваєте себе в своєму тілі?
Як ви відчуваєте?
О боже. Вибачте, що це за стадія в процесі всиновлення,
що ви чіпаєте все, що в мене є?
Це шкала особистого марнославства.
На одному кінці «матеріалістичний», а на іншому «співчутливий».
Це нечесно.
Можна бути співчутливим та матеріалістичним.
То й що, як я люблю взуття понад усе?
Якщо я любитиму дитину вдвічі менше, це все одно багато любові.
Я поставлю вам одиницю.
З двох?
З десяти.
Що?
-О боже. -Люба.
Хтось може...
Ні.
ВЕЖА ЧОУКА
Ну, це скромно.
Я на менше не чекала.
Нудно.
Ні, ні, ні. Це...
Це дуже круто. Не кожного дня можеш
стати сусідом власника цієї будівлі.
Я мусив прийти поглянути, знаєте.
А ще я тут втратив цноту, тож...
Добре, дивно.
Наступна зупинка, Емпайр-Стейт-Білдинґ.
Алішо, рухайся.
Це найдовший день у моєму житті.
НАЦІОНАЛЬНИЙ ОФІС БЕЗ МЕЖ
Чекай.
«Без Меж»? У Вежі Чоука?
Це, бляха, іронічно.
Думаєш, це збіг?
Це Вежа Чоука. Чого б їм здавати офіс «Без Меж»?
Хороша картинка?
Маючи неприбуткову організацію, він здається хорошим хлопцем.
Що, як Каннерман та Чоук купили твій код?
А тоді продали його «Без Меж»? Вони такі схожі.
Це безглуздо. «Без Меж» не мають грошей, аби щось купити.
Що, як вони віддали їм код?
Тоді нащо мене вбивати? Приховати єдиний добрий вчинок?
Оглядовий майданчик в Емпайр-Стейт-Білдинґу
коштує 150 баксів з людини. Це вже ні.
Але таке буває раз у житті.
Або, в твоєму випадку, ніколи в житті.
Ой-йой.
Могла б і поспівчувати.
Алішо.
Стрибай на ту лавку.
Будь Джеком для моєї Роуз.
Не хочу.
Давай. Просто підніми мене над палубою.
Я лечу, Джеку.
Я лечу.
Я ніколи не відпущу, Джеку.
Ні. Ні, ні. Я Роуз.
Ти мертвий. Ти маєш бути Джеком.
Спускайтеся звідти.
Це вам не дитячий майданчик.
Зараза.
Він іде...
Агов, народ, давайте підемо в «Гай Лайн».
Так, так. «Гай Лайн».
Обожнюю прогулянки. Хороші прогулянки, чудові.
Хочете погуляти?
Я голодна, та й ноги болять.
Давайте поїмо.
Так. Давайте погуляємо, я люблю прогулянки.
Я за прогулянку.
Ходімо.
ЗБІГ ОСОБА В РОЗШУКУ
ІМ'Я: НЕЙТАН БРАУН
РОЗТАШУВАННЯ: ЦЕНТР МАНГЕТТЕНА
Що ти робиш у Нью-Йорку? Ти ж мертвий.
Ти знову залишив шампунь і кондиціонер на умивальнику.
Удома все гаразд?
Якби все було гаразд, я б не мив яйця в робочому умивальнику.
Господи, я там щойно обличчя вмивав.
Це дуже, бляха, тривожно.
Неприємно, але й не пахне смертю.
Ви, мабуть, відчували запах не одного мерця за роботою.
Яка ваша думка?
Ні.
Дякую.
Інґрід.
Уміння виховувати...
Пів бала.
О боже.
Бачите, це приємна посмішка.
Якби я була дитиною, це б не було дискомфортно.
Агов?
Виглядає, ніби вона усамітнилась та ігнорує нас.
Неймовірно. Яка ж вона пихата.
Добре, давай.
Вилазь з ванної.
Ти мені не вказуватимеш.
Я доросла жінка.
Ти не можеш митися одягненою.
Дитинко, слухай.
Що б тут не відбувалося, ми з цим впораємося.
Яка тобі різниця?
Тобі просто соромно.
Так. Дуже.
Чому ти не маєш нормальної залежності,
від кокаїну чи солей для ванни, замість мертвою прикидатися?
Це принизливо.
«Лейзер Бар». Виглядає чудово.
Хочете спробувати?
Та ти жартуєш.
Ти сказала, що хочеш поїсти.
На всі свої гроші? Ні, дякую.
Я знаю місцину, де можна дешево наїстись від пуза.
Що він там замовив?
Моторне мастило?
Добре. Ви домоглися свого,
я вилізла з ванни.
І тепер я хочу, щоб ви пішли.
Чому?
Тобі кудись треба?
Класно, мамцю.
Так, треба, власне.
Інґрід, немає жодної живої душі, яка б чекала на тебе.
Хіба що ти про сама знаєш кого, якого твій тато сама знаєш що, і...
Він не рахується.
Знаєш, колись я матиму власну сім'ю.
Ага.
І буду мамою, якої в мене ніколи не було.
Я буду доброю,
виховуватиму,
підтримуватиму...
І знаєш що? Може, це надто самовпевнено,
але я не змушу свою дитину
думати, що вона — найгірше, що зі мною ставалося.
Цей твій талант драматизувати.
Ти не була найгіршою.
Що коїться?
Ваші очі продовжують рухатись.
У тебе є корпоративна кредитка,
а ти йдеш у фалафельну по смажений нут?
Мертвий хлопче?
Ти не пробував цього смаженого нуту.
На додачу ми заощадили достатньо на шикарний
«Розе Весь День», бо в мене є знижка працівника.
Ти й там працюєш?
Чотири рази на тиждень, нічна зміна.
Я тепер нічний менеджер.
Прибори для фалафеля, панове?
Цифровий баба-гануш, ігристе просеко.
Все добре.
Смачного.
Ого, багатенько цибулі.
Я нікого не цілуватиму.
Це реальний світ, чи не так?
Погляньте на колір, розкіш дизайну.
-Добре. Дякую. -Ми закінчили.
Ти можеш іти.
ОРЕНДУЙ МЕНЕ
Чорт. Можеш уявити? Панорамні вікна.
Кухонна стінка.
Вікна й кухня.
Та місцина коштує, якби мені довелося вгадувати,
більше, ніж ти маєш.
Якби мене підвищили, я б могла собі це дозволити.
Так, але чи ти справді цього хочеш?
Спальню, більшу за мій тулуб?
Так. Тільки за.
Місце, де я живу зараз — це старий морський контейнер,
і я маю сусідів.
Знаєш, чим вище ти в «Горайзені»,
тим дивніші речі вони проситимуть робити.
Так працює капіталізм.
Думав, тобі Лейкв'ю подобається.
Так. Лейкв'ю має бути більш схоже на це.
Знаєш, Центральний парк,
де люди приходять і йдуть, коли хочуть. Тобі просто...
Не треба платити, щоб існувати.
Ага, людям би сподобалося.
Але «Горайзен» уже володіє Лейкв'ю.
Так. Але їхні технології розроблялися за гроші з податків,
і в них субсидія на енергетику.
Ну, не всі з нас можуть заробляти на громадській організації.
Ні. Але...
У мене є ідея. Чому б не поїхати в Квінс?
Знаєте, поглянути, як живуть справжні жителі Нью-Йорку.
-Ні. -Так, чуваки, давайте зробимо це.
Чудова ідея.
Чудово.
Квінс.
У Квінс!
Народ, дивіться. діти ходять в мою стару школу.
«Могутній, Могутній Маспет».
Якою ти була в школі?
Мій середній бал був 94.
Середній. Що? Добре.
По суті, я була генієм.
Я сумую за школою.
Баскетбольна команда,
танцювальна трупа, клуб вишивки.
Чекай, ти всім цим займалась?
Я була до біса атлетичною та вправною.
Гадаю, ми б усі були друзями.
Я мушу відповісти. Секунду.
Чекай. Чоук зупинився за милю звідси.
12300, Проїзд Джамейка.
Добре, йдемо.
Добре, тож...
Це мій танець з випускного.
Стусан ногою, перехід, подвійний пірует,
гребля,
поверни човен назад, переверни човен,
опусти низько, підніми повільно.
Думаю, я пропустив
частину про човен.
Може, повтори. Почни спочатку.
А де Суддя й Притрушений?
Вони пішли перевіряти налаштування,
але, здається, ви знову працюєте.
Так. Я...
Не знаю, що це було.
Мабуть, якийсь глюк чи що.
Можу я поставити вам останнє запитання?
Добре. Як хочете.
Чому ви прикидаєтесь завантаженою?
Як ти...
Я так і думав.
Слухай, слухай.
Я плачу захмарні суми, щоб це зберігалося в таємниці.
Мені буквально заблокували можливість комусь сказати.
Але якщо ви живі,
і якщо можете мандрувати реальним світом, робити, що захочете,
чому ви тут?
Тому що...
Бо я його кохаю.
А коли кохаєш когось, то зробиш будь-що, аби бути поряд з ним.
Це емоція. Я не очікую, що ти зрозумієш.
Я розумію,
що ви
провели купу часу,
можливо, без результату,
роблячи щось неприємне,
через любов.
Схвалено. На одну цифрову дитину.
Думаю, що ми...
Я безмежно вдячна.
Ми це зробили.
Я буду мамою.
Я буду хорошою мамою.
Має бути в цьому кварталі.
Он він.
І він поїхав.
Що він робив у цій частині міста?
«Без Меж».
БЕЗ МЕЖ ВІДКРИТТЯ ВЖЕ СКОРО!
Чому ця локація в Квінсі?
Так, це дивно.
Чекай, є тільки один магазин продажу «Без Меж» у Нью-Йорку.
Не може бути. Скільки є локацій у США?
Приблизно 650.
І лиш одна в Нью-Йорку? Скільки в Лос-Анджелесі?
Лише одна.
Де вони тоді, бляха?
Як хочеш допомогти бідним, чому не піти туди, де їх багато?
Ого, магазинів у Пенсильванії аж 100.
Дев'яносто шість у Вісконсині,
сімдесят п'ять у Мічигані,
сто вісімдесят у Флориді?
Лиш один у Лос-Анджелесі і майже 200 у Флориді?
Може, це не через гроші, а через політику.
«Без Меж» у штатах, що не визначилися.
Завантажені не голосують.
Якщо ти достатньо завантажиш...
У правильному окрузі...
Можеш змінити результат.
Та курва.
Це тому ми займалися нудним лайном весь день?
-Алішо... -Теж мені запрошення.
«Ми проведемо екскурсію Нью-Йорком за гроші компанії.
Добре проведемо час, не в офісі».
Ти не думала, що ми зловимо вас на божевільній
одержимості його смертю.
Ми робили дещо інше весь день.
Це важливо. Чоук позбавляє бідних виборчого права.
Погано.
Тож, може, тобі сьогодні було нудно.
Але це була добра справа, Алішо.
Але я на це не зголошувалась.
Ти мене на це підписала. Є різниця.
Може, я б погодилась, якби ти спитала.
Замість прикидатись, що сьогоднішній день був для друзів.
Можливо, я не думала, що ти погодишся, бо тут немає твоєї вигоди.
Я егоїстка? Ти це кажеш?
Пішла ти.
Можливо, тобі варто піти.
Ага.
Добре, давай трохи пригальмуємо?
Мене нудить.
У неї вистачає нахабства винити мене за роботу на «Горайзен»,
коли вона сама мене використовує
і бреше мені цілий день.
Тобі немає за що себе винити.
Ти маєш робити своє життя кращим, як тільки можеш.
-Тому я пішов у армію. -Правильно.
Ти працюєш на кількох роботах, щоб жити в контейнері,
звісно, ти захочеш іти вгору.
Ніхто не може тебе засуджувати, якщо не був на твоєму місці.
Я точно не збираюся.
Дякую.
Мені справді краще.
Хоча ти нікого не засуджуєш.
Мілдред сказала, що треба стерилізувати потворних людей,
а ти продовжуєш її шпекати.
Ага.
БЕЗ МЕЖ 5 ДНІВ ДО ЗАВАНТАЖЕННЯ
Це так жахливо.
Не знаю, скільки ще витримаю.
Цим бідним людям ніколи не щастило.
Ми щось придумаємо.
Ти продовжуєш сподіватися, боротися,
і одного дня перемагаєш.
А що, як ні?
Знаєш, навіть якщо не вийде,
я хочу бути тою, хто продовжує боротися.
Думаю, з тобою стається щось жахливе,
коли ти перестаєш боротися й вірити.
Давай я проведу тебе додому.
НЕКГЕН РЕГЕНЕРАЦІЯ ТА ЗБЕРІГАННЯ
Вітаю, пані Каннерман.
Я чув, що все йде за планом. Скоро будуть готові.
Вибачте, що так довго, але ми можемо пришвидшувати лише... І її немає.
Отак до людей ставитися.
Якщо чесно, це було нелегко.
Але я зосередилася на меті й отримала схвалення.
І одного дня,
одного дня, присягаюся, я не спаскуджу свою дитину.
Цей цикл закінчиться на мені. Добре?
Обіцяю.
Що ти думаєш про ім'я Ной? Так, воно мені подобається все більше.
Усе буде ідеально, Нейтане.
Просто ідеально.
Творчий керівник Владислава Бурмістрова