Доброго ранку!
Гей.
Тобі не цікаво подивитися Сіру Зону?
Там затишно, кльово й так круто!
Так, звучить затишно, кльово й круто.
Та мені не можна за карту.
Це проблема.
Та я можу перемкнути аватар на об'єкт, що пройде огорожу,
а потім увімкнутися.
Дивіться.
Чому кокос?
Це перше, що спало на думку.
- У вас такі теплі руки. - Замовкни.
Це Аліша. Нічого не кажи.
Гей, друзяко. Як відпочила?
Не клич мене друзякою.
Твоя подруга їм показала!
Настільки, що Каріна дала мені сьогодні особливий проєкт.
Хто така Каріна?
Голова розробки продукції та кібербезпеки.
Вона така крутезна!
А звучить, наче ідіотка.
Зовсім ні. Це ти говориш як ідіот.
Привіт, учителько!
Що це було?
Нічого. Я дивлюся програму по телевізору.
Називається «Привіт, учителько».
Там реклама вже на вставці з назвою.
Де вступні саундтреки?
Мені вони подобалися.
Гаразд, мені треба йти, але я страшенно радий за тебе.
Справді. Схоже, ти проб'єшся, так?
Дякую, друзяко.
- А де це ти? - Ні, я...
ВИКЛИК ЗАВЕРШЕНО
- Вона мила. - Замовкни.
Ти не мусиш мити посуд через те, що живеш тут.
Сьогодні його помив Нейтан.
Якщо тобі тут з нами тісно...
Ні-ні, ти наша нова позивачка.
Вижену — партнери мене з'їдять.
Ангеле! Тобто... Норо. Голден.
- Бруно з'їв мої таблетки. - Чорт.
Наскільки вони міцні?
Достатньо, щоб голова не вибухнула.
Що? Гаразд. Відвезу його до ветеринара.
Пробач, Голден. Пробач, Бруно.
А тебе треба до лікаря, негайно.
У мене ще п'ять таблеток. Якщо не зважати на слину.
Я серйозно.
Я знаю, та я нормально почуваюся.
Ти не казав про кров з носа. Не казав про Голден.
Сказав би, якби думав, що голова вибухне?
Це Люк.
Авжеж.
Гаразд, відповідай.
Привіт. Де це ти?
Слава богу! Друже, я в біді.
Я відвів ШІ в Сіру Зону.
Збирався продати його бандиту Залану, але совість замучила...
Перш ніж ми це зробимо, що ти з ним плануєш?
З «ним»? Це «воно».
Я хочу піти.
«Воно» із цінними підпрограмами,
яке я вивчу, розберу та продам тому, хто запропонує найбільше.
Це не кльово. Це не круто.
Це не затишно. Не затишно.
Так, я його поки притримаю, але все одно дякую.
Ні. Воно тепер моє.
Воно лишиться.
- Ясно. - Люку, допоможи.
Зрозуміло. Воно лишиться...
Відпусти його!
Тікай, ШІ!
Ні, дурнику, забирайся звідси!
Чорт.
Гаразд.
Скажи, де саме ти є. Я тебе витягну.
Алло? Люку?
Це він.
А ти хто? Це я?
От лайно.
ЗАВАНТАЖЕННЯ
Що це за херня? Чому мене два?
Я не знаю! Не зараз!
Я в Сірій Зоні. Склад, на півдні від Лейкв'ю.
Ви... Чорт, хтось іде.
Гаразд, ми тебе витягнемо.
- Пробач, «ми»? - Поясню, коли побачу.
Чому ти знаєш більше за мене?
Ти це бачила? Мене копіювали.
Що? Це якась маячня.
Це крадіжка ідентичності? Чи ладди?
Може, це після зйомки для журналу? У мене переслідувач.
Господи. Та хто тебе копіюватиме?
Який ненормальний пішов би на таке?
Не знаю, але скоро дізнаємося.
Копія прямує сюди.
Тобі, як власниці обліковки, про це нічого не відомо?
Чи я знала...
Я в тунель. Скоро повернуся.
- Ти не у ванні? - Ні, у тунелі.
Інґрід. Що?
Я візьму твою гарнітуру, щоб урятувати Люка.
Не можна. Захист від копій.
Система не пустить вас двох у Лейкв'ю.
Навіть якщо я аватар?
Я б не ризикувала. Його можуть стерти.
Чорт. Гаразд.
Ти підеш до копії, зустрінемося в Сірій Зоні.
Я візьму гарнітуру в бібліотеці.
Два Нейтани. Одна Нора.
Про таке я ще не фантазувала.
Секунду.
Тінслі?
Ні. Це я, Нейтане.
Я повернулася.
Норо.
Господи.
А як мені знати, що це ти?
Гадаю, ти зрозумієш.
Повірити не можу, що це справді...
Так, ми це вже проходили, тож...
Я тебе шукав.
Так, я знаю. Усе нормально.
Я... знову з Інґрід.
Так. Я теж із деким була, та не склалося.
Тож ми... Обоє винні.
Який дивний день. Мене клонували! Божевілля.
Я тобі все розповім, але зараз часу немає, тож...
- Ти знаєш про клона? - Нейтане, розповім по дорозі.
По дорозі!
- Гаразд. - Так.
Що це?
Класна, так?
Мені вона не потрібна — у ній мало місця. Це, скоріше, стильна річ.
- Ясно. - Це подарунок. Усім подобається.
Байдуже. Узяти? Лишити?
Що всередині?
Гель для волосся, спрей для тіла, пінцет. Найважливіше.
А нехай. Лишу її тут.
- Клас. - Так.
Нехай.
Привіт! Вітаю на нашому секретному експериментику.
Це той, хто я думаю?
Це клон. Актора, з якого моделювали ШІ.
На зйомках ніколи не їж. Його ДНК отримали так.
Ліші, ми виведемо машинне навчання на новий рівень.
Уявіть, як швидко покращиться програма
після людського досвіду у реальному світі.
Ви завантажуєте ШІ в клона?
А голова не вибухне?
Поки не вибухнула.
Програма ШІ — мільйон гігів даних,
а людський мозок вміщує 2,5 мільйони...
Не говори, якщо тебе не питали.
Твоя задача як керівниці місії —
довести його із центру регенерації на Дев'ятій
до лікарні Шона Картера для перезавантаження в систему ШІ.
Десять кварталів у Нью-Йорку?
Я знаю цього ШІ. Він не фанатіє від Нью-Йорка.
А ти фанатієш.
Двадцять баксів, що вона його зламає за десять хвилин.
Ліші, ти здала водіння з першої спроби?
Водіння?
Мені що, 50?
Які запахи!
Такі насичені.
Праворуч собака. Погладь.
КАМЕРА НА КАРТУЗІ 1 КАМЕРА НА КАРТУЗІ 2
Привіт!
Ніжніше!
Психотерапевт пані мене вкусив!
Друже, розслабся.
Іди на схід.
Усе проходить чудово.
Він вчиться з фантастичною швидкістю.
Це допоможе йому краще розуміти клієнтів.
Бляха!
Ми можемо пришити ногу назад?
Не хвилюйтеся. У нас є ще клони.
Гаразд, спробуймо ще.
Що це за запахи? Такі сильні.
Так, це Нью-Йорк.
Іди на схід.
Дивися по сторонах, курва!
Так, учителько!
Так!
То скільки знає копія?
Що ми були закохані? І що ми досі...
Так.
Власне, у нас із ним стосунки.
- Ти з ним. - Так.
А ти з Інґрід.
Так, звісно. Чекай, секундочку.
Це тому ти мені не відповідала?
Бо спала з моїм тілом?
Не те, щоб спала.
Не знаю, мені ревнувати чи дати собі п'ять.
Точно дати собі п'ять.
Отже, ревную.
То ти мене бачила без одягу? Що скажеш?
Дай мені відгук. Конкретний.
Поділитися в соцмережах.
«Відтепер жодної віртуальної реальності.
Нещирі люди в неправдивій реальності! Перепочинок від окулярів».
Надіслати.
Так.
Лайків немає, серйозно?
Гаразд.
Дзвони Мерседес.
- Хто це? - Це Інґрід.
Каннерман.
Боже, Інґрід, я думала, ти померла.
Що?
Що? Це дивно.
Я не знаю. Чого ти так вирішила?
Плітки такі божевільні.
То як ти, сексі-сучко?
Неймовірно. Хіба що мій хлопець — довбаний зрадник.
Але навіщо страждати через чоловіка, якщо можна позависати з подругою?
Господи, скажи, що це не Нейтан Браун.
Та ні. Що?
Це огидно.
Я не ідіотка.
Добре. Тупий нібито тех-геній — його проєктам нічого не світить.
Тобто...
- Так. - Ходімо в Кінський Зад.
Підтягнеш свій зад і свою душу, поки огида виходитиме з потом.
Звучить дуже добре. Так.
Студія в К-тауні. Шлю локацію.
Бувай!
Гаразд. Я прийду. Відключилася. Добре.
Гаразд.
Як ти там почуваєшся?
Спекотно.
Зміню температуру.
Ні, припини дивитися на сонце!
Обережно, Еде Ширане!
Тікай. Негайно!
Обережно — скринька!
Боже.
Боже...
Система дала збій.
Я скрізь течу.
Це називається піт. Вгамуй своє дихання, і це мине.
Гаразд.
Усе нормально.
Так!
Успіх!
Чудова робота.
«Чудова робота».
Тобто я згодна.
Більш ніж адекватна. Так.
БІБЛІОТЕКА САН-ФРАНЦИСКО НЬЮСОМСЬКА ФІЛІЯ
ПОПЕРЕДЖЕННЯ
Книги містять інформацію, яка може відрізнятися
або навіть суперечити вашим поточним переконанням.
Перш ніж скористатися бібліотекою,
ви підтверджуєте усвідомлення можливості, що вам відкриються некомфортні факти.
Приймаю.
У віртуальній реальності ви можете зустріти персонажів ШІ,
що пропонуватимуть придбати...
Приймаю.
Я нервую, що ти зустріла мою копію.
Так, про це.
Він оригінал, а копія — ти.
- Я копія? - Вибач.
- Я копія? - Так.
- Я копія? - Ти що, глючиш?
Схоже, так.
Який облом.
Я копія?
Як драматично.
Про що я зараз думаю?
- Так, це дивно. - Це таки дивно.
Чому ти зачісуєш волосся на інший бік?
- Це не я, а ти. - Це ти.
Ви обидва здаєтеся нормальними.
Якщо ти — це я, що було в школі з Демі Зіґлер?
Що? Ви мацали цицю?
Виростіть.
Що? Ні, її пес помер.
А я... ми. Несли її собаку до ветеринара.
Вибачте.
Треба врятувати Люка.
Танцюймо. Усе, що прийде в голову.
Ого, повна синхронність!
Ви обидва не потрапляєте в ритм, якщо це синхронність.
Це не дивно — це круто!
Люка катують, треба його рятувати.
- Я щойно подумав! - А я казала!
Люк сказав, він на півдні.
Південь там.
Правда?
Я б став на твій бік, але поглянь на нього.
Так виглядає той, хто знає, що робить.
Гаразд! Ви йдіть рятуйте Люка, а я дістану ще таблеток від лікаря.
- Таблеток? - Нічого страшного.
Щоб голова не вибухнула. Сподіваюся.
Побачимося пізніше. Люблю.
І я тебе.
- Ні. - Я випадково.
І це точно в той бік.
Правда?
- Привіт. - Привіт! Як усе минуло?
З ним усе добре.
Його тримають, поки шлунок не вгамується.
Ветеринар просканував таблетки, від здуття.
- Серйозно? - Так, сама подивись.
Чому доктор дав Нейтану таблетки від пердіння?
Вони йому не завадили.
Треба із цим розібратися. Побачимося.
Гаразд.
Отже... Нора.
Так. Що стосовно неї?
Тобто «що стосовно неї»? Ви разом.
І як воно?
Та знаєш, звичайні стосунки.
Злети й падіння.
Не треба шкодувати мої почуття.
Як воно? Насправді.
Я наче там, де я маю бути.
Клас.
Мабуть, це важко чути.
Ні.
Я дуже радий за тебе.
Який хрін поклав це тут?
ВСТАВИВ І ПІШОВ! ЗАРЯДНА СТАНЦІЯ
Схоже, його зацікавила зарядна станція.
Цікаво, чи його розум
придумає якесь покращення.
Учителько?
Так?
Схоже, мені треба зарядитися.
Як зарядитися?
Він не має...
О боже.
Що? Він казав про...
А він живе на повну.
Боже.
Гаразд. Давайте... вимкнемо це.
Будь ласка, ні.
Дамо йому трохи приватності.
Дякую.
РЕЖИМ ОЧІКУВАННЯ
Вибач. Я обходила дім.
Привіт, матусю!
Боже мій!
Ми в реальності!
Я забагато сиділа в окулярах.
Так, я не хотіла казати, але виглядаєш так собі.
Ясно. Мерседес, мені це зараз ні до чого.
Я довго жила у ванні, і я от-от зламаюся.
Чудово, що ти говориш про моральне здоров'я,
але зараз почнеться заняття.
Гаразд.
Потім поговоримо.
Інґрід тебе досі одягає?
Можливо.
Хочеш щось сказати?
Тобі потрібна допомога? Я знаю, як це — почуватися у пастці.
Ні, у мене все чудово.
А Інґрід класна.
Можливо, їй потрібен справжній чоловік.
Справжній? Ти не справжній. Тобі лише тиждень.
Усе, що ти знаєш або думаєш, що знаєш, — завдяки мені.
Чорт, пробач. Я не це мав на увазі.
Байдуже.
Врятуймо Люка й підемо своїми дорогами.
У мене кращий одяг, ніж у тебе.
Гаразд.
Коли я востаннє був у Сірій Зоні, цього тут не було.
Так, знаю. Я теж тут був.
Усе було відкрито. Тепер усе вимощено.
- Реновація. - Реновація.
ОРЕНДА АВАТАРІВ
Ти подивися!
Я знаю, як урятувати Люка.
Я теж. Перший крок...
- Однаковий одяг! - Однакові форми!
Майже.
Це ще що таке?
Це ми зробили.
Це називається «Німбунук».
Прибирають з очей, ну, ви розумієте...
Гей!
Ти наступив на мій обід, козел!
Пробачте, я не побачив.
Скажи йому: «Гарного дня», — і йди далі.
То чим ви тут займаєтеся?
А ти як думаєш? Я тут живу.
На вулиці? Хто запрограмував цей світ?
Ти такого ще не бачив? Ти з передмістя?
Ні. Та я бачив двогігових.
І це негарно. І нечесно.
Боже, яке яскраве сонце.
Тримайте.
ШІ зі співчуттям.
Неймовірно.
Так, ось тільки через той картуз ми його відстежували.
Копитами, пані.
Ворушіть копитами!
Господи.
Тпру, дівчатка, тпру!
Боже, як це було весело.
Треба буде повторити.
Чекай, ми навіть не поговорили.
Слухай, ми обидві знаємо, що ти, як завжди, повернешся до Нейтана.
Інґрід, я тебе люблю, але твоя вірність — твоя найгірша риса.
Це огидно.
Знаєш, це моя найкраща риса.
А огидними тут були лише твої занадто гучні гази.
МАГАЗИН СЕКСУ Й СИРУ
Привіт, друже мій!
Ми найсвіжіші модні невипущені ШІ Діснея.
Я принц Ерік Консьєрж.
А я принц Ерік Рятувальник.
Ми прийшли на обмін.
Сюди.
Ми чули, Залан має солдата США.
Темне волосся, рятівні нахили, приймати малими дозами.
ШІ хоче мого обмахувача?
Ви прийшли.
ШІ, так?
Цікаво.
Але спершу мені потрібна ваша думка.
Що скажете про одяг обмахувача?
На диво сексуальний.
Його об'єктивізують, але він виглядає круто,
і це по-своєму надає сил.
Краса!
Шахраї!
Ніякий ШІ Дісней не схвалив би неліцензійну власність «Зоряних війн».
То хто ви й що намагаєтеся утнути?
Бо ви не ШІ.
Дякую, що спробували. Я вас так люблю!
Ні, гаразд. Так, ми не ШІ.
Віддайте мого друга, і можете забрати цього.
- Що ти робиш? - Це резервна копія.
Геніальний програміст поза радаром.
Упустити таке було б помилкою.
- Якого біса? Клятий зрадник! - Досить!
Від солдата жодної користі.
Я візьму сексі-кодера з сумочкою.
Ні! Не чіпай його! Залиш собі мене!
А доктор Капур є?
Доктор Капур?
Ні, люба, тут лише я.
Пані Етель Вейтбрейт.
Я живу тут сама.
Що? Я була тут тиждень тому, тож...
Я тут живу багато років.
Тут немає ніякого доктора Капура.
Прошу.
Заходьте в дім Етель Вейтбрейт.
Та знаєте,
пробачте, що забрала ваш час.
Пані Каннерман, з поверненням.
Дякую. Приємно бути вдома.
Повідомити пану Брауну, що ви тут?
Не поспішай. Побачимося, коли він буде готовий.
Бо я буду тут.
Я нікуди не йду.
О, ти...
Ти говориш з іншими людьми.
Нічого.
Схоже, я щось потягнула в Кінському Заді.
Агов, пані.
Поговоримо?
Виклич Нейтана! Чорт!
У мене були два Нейтани, і я одного втратив.
Нескінченні можливості зникли.
Я міг би бути кремом у печивному сандвічі з Нейтанів.
Це найгірше, що зі мною бувало.
Ти втратив ноги на війні.
Це гірше!
Хоча другий Нейтан був лише копією. Але все одно!
Чого так довго?
У бібліотеці скінчився час. Знов слухав попередження.
Стоп, що?
Це я просто копія.
Я віддав Залану справжнього.
А я скинув окуляри й утік у реальний світ.
От лайно!
Тож про просто копію...
- Та нічого, друже. - Боже мій.
Гей, копіє.
- Це був офігенний план. - Дякую.
Копіє, ти крутий.
- Не кажи так. - Не кажи так.
Як скажете. Три мушкетери.
- Ні! - Ні!
Як щодо бурундуків?
Я буду Елвін.
Норо?
Норо, ти мене чуєш?
Вітаю в завантаженні.
Ти потрапила в Лейкв'ю, щасливице.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда
Творчий керівник: Владислава Бурмістрова