Je to trochu... prázdné?
Jo, budu na tom dál pracovat.
Je toho moc na to, abych to kódoval sám.
Jakmile mě nahrajeme, budu mít času, kolik bude třeba.
Asi ano.
Asi jsem za to křeslo utratil trochu víc,
ale bude to moje velitelské středisko, takže musí být dokonalé.
Zahřívá, ochlazuje, masíruje,
dá se samozřejmě i sklopit.
Podá ti taky tělové mléko a kapesníčky?
Proč by...
Velmi vtipné.
Tohle tady dělat nebudu, ano?
Ne často.
Budu to dělat v přiměřené míře, jo? Nijak přehnaně.
Pojď sem.
Je to jen dočasně, ano?
Vyhraješ svůj případ.
Jednoho dne bude stažení zdarma pro všechny.
Já vím.
Přeju si, abychom měli víc času.
Já taky.
Co jsi přidal?
Pár baterií a solární panely.
Přinejhorším nás náš přítel nechá někde v kaňonu v Arizoně,
kde přežijeme 200 let. Bez údržby.
To je moc milé.
Ale zašantročím to mnohem dřív, než přijde můj čas se nahrát.
Jo, budu zahrabaný v šuplíku hned vedle baterek.
Dobře.
Jdeme na to?
Asi ano.
Zítra to bude měsíc.
Dává to smysl.
Jak chceš strávit svých posledních 20 minut v těle?
Žádné objímaní?
Jen se chci ujistit, že tvůj avatar je dokonalý.
Minule jsem pár věcí vynechala.
Jako co?
Jako...
Ten malý záhyb na tvém krku.
Tenhle?
A tvoji vůni.
Ty úchylačko.
Aspoň zase budu mít jenom 10 % tělesného tuku.
Ne.
Líbíš se mi takhle.
Aspoň mám co mačkat.
Ať tě to ani nenapadne. Jasně?
Noro, myslím to smrtelně vážně.
Deset nebo méně.
Neposuneme to ještě?
Nathane.
Cítím se skvěle. Co udělá den navíc?
Kdyby se ti zítra něco stalo, nikdy si to neodpustím.
Nic se mi nestane.
-Tak jo. -Ano!
Dobře.
Proč bys nemohl mít pořádný den na rozloučenou jako všichni ostatní?
Ani poprvé jsem ho neměl.
Zábava.
Dobrá, budeme dělat všechny tvé oblíbené věci.
Je po půlnoci.
Šťastný den nahrání.
S Normou jste spolu strávili docela dost času
ve vzpomínkovém kině.
Muselo být těžké zůstat věrný.
Vy dva v tak malém prostoru.
A je tak hezká.
-Browníku. -Ano?
Slibuju, že se nebudu zlobit.
Jenom potřebuju vědět pravdu.
Došlo k něčemu?
Ingrid, přísahám. Nic se nestalo.
Dobře.
-Tak jo. -Dobře.
Dobře.
Já skoro políbila druhého Nathana.
Páni, ulevilo se mi.
Upřímnost je skvělá.
Pokud mám být zcela upřímný,
to stejné se stalo mně a Noře.
Málem jsme se políbili, ale rozhodl jsem se, že chci být s tebou.
Jsem rád, že jsme k sobě upřímní.
Ty hajzle.
Co?
-Proboha. -Přiznala jsi mi totéž!
Je to jiné! On je ty!
Nic se nestalo!
Ale málem ano! Řekl jsi to.
-Skoro. Ale vybral jsem si tebe! -Ale...
-Víš co? -Co?
Máš pravdu.
Už o tom nebudu mluvit.
Jsem v pohodě.
Říkáš, že jsi v pohodě, ale nemrkáš.
-Jsem úplně v pohodě. -Nevypadáš moc v pohodě.
Sakra.
Anděli!
Uklidni se.
Máš ještě Normina avatara, kterého jsi použila na tu večeři?
Jo. Proč?
Dobře. Připrav mi ho.
Jdu dovnitř.
VĚČNOST
Když jsme spolu, je to skvělé.
Je milá, za všechno platí
a prostě mi rozumí.
Ale na druhou stranu je namočená v pořádných sračkách.
A když říkám sračky, myslím opravdové sračky.
Zní to tak.
Proč mě s Karinou neseznámíš? Umím číst lidi.
-Nenapálila tě náhodou teroristka? -Jenom jednou!
Byla plukovnice íránské revoluční gardy
a byla krásná.
Teda on.
A ukázalo se, že není tak hezký jako na fotce,
ale na tom nezáleží.
Část mě ho bude navždy milovat.
Nechci, aby se potkávala s mými přáteli.
Je to divné.
To je poprvé, co jsi přiznala, že jsme přátelé.
Pokrok.
Ahoj, Ivane.
Vyrušuju?
Ne, je to jenom rozcvička.
Skutečná show začne, až jsou všechny pěkně protažené.
Hnus. Jen ti chci poděkovat, víš?
Moc jsi mi pomohl s tím Choakovým diskem.
Nech toho, proboha. Potichu.
Jestli někdo zjistí, že jsem Choaka vzal, končím.
Dobře, omlouvám se.
-Nechám tě dál... -Pozorovat ptáčky.
Děláš někdy...
Ahoj, kámo?
Ahoj.
Slyšel jsi něco z toho?
„Jestli někdo zjistí, že jsem Choaka vzal, končím.“
Potřebuju, abys to hned smazal. Prosím.
Je to proti mému naprogramování, takže nemůžu. Promiň.
Co kdyby to bylo naše tajemství?
Nikomu to neříkej, ano?
Proč bych to dělal?
Protože!
Kvůli nejdůležitějšímu lidskému programu.
Zlaté pravidlo.
„Jednej s lidmi tak, jak chceš, aby oni jednali s tebou.“
Kdybys měl tajemství, nechtěl bys, abych ho prozradil.
To je elegantní programový kód, pane.
Bude to naše tajemství.
Děkuji.
Ale mám náhlé nutkání to někomu říct.
-Proč to asi je? -Prostě to neříkej!
-Rozumím. -Dobře.
Mám čím dál větší touhu to někomu říct.
Je to divné.
„Položka 1066, Skupina Blue Man Group?“
Souhlasím, že NSYNC by byli lepší, ale kde vezmu 10 000 dolarů?
Takže jsou to klauni? Teda, mimové. Promiňte.
To zní skvěle. Můžu si vzít dva?
Dobrá, tak...
Co třeba Modrásek sólo „bez spojitosti s Blue Man Group“?
Dobře.
Jak dlouhý je ten divný tanec? Sejde se s námi v parku?
Zarezervujte ho.
Ahoj.
Čeká nás velký den!
Snídaně v posteli. Samozřejmě netištěná.
Oblečeš si své veslařské kalhoty.
Půjčíme si loďky a budeme veslovat do zbláznění.
Ty kalhoty jsem nechal v L.A.
Jak se tam staví k mužům bez kalhot?
Dobře, vteřinku.
Vím, že máš volno, ale potřebuju tě tady. A hned.
Proč? Co se děje?
Klient to vzdal.
Potřebuju tvoje kouzlo a um k přesvědčování lidí.
Dneska nemám vůbec čas.
-Nevolala bych, kdyby to nebylo důležité. -V pohodě.
Dobře, už jedu.
Ale nemůžu se moc zdržovat. Máme před sebou velký den.
Bez kalhot!
-Připravena? -Jo.
No, jak vypadám?
Super.
Obyčejně.
Superobyčejně.
Ahoj, fešáku.
Kam si vykračuješ?
Vypadáš jako Mildred na lovu tenisového trenéra.
Včera jsem divně spala.
Co máš teď v plánu?
Budu odpočívat v salónku.
Dobře...
Nechceš strávit chvilku společně?
Všechno dovoleno.
Ani se nemusíme líbat.
Ne. Už jsme o tom mluvili. Ano?
Vím, že to mezi námi jiskří,
ale miluju Ingrid.
S tímhle Nathanem jsi jen kamarádka.
Jak roztomilé. Miluje tě.
Jediné, co jsem slyšela, bylo, že to mezi nimi jiskří.
Je čas to uhasit.
Dneska je můj den nahrání.
Tak co děláte tady?
Máme naplánovaný velký den.
Jedeme do Golden Gate parku.
Můžeš sem na chvilku?
Stala se taková věc...
Vypadá to, že se něco děje.
-Co se děje? -Špatné zprávy.
Ty důkazy od Choaka jsou nepřípustné.
Co? Proč?
Nahraní jsou duševním vlastnictvím nahrávacích společností,
takže informace, které od Choaka máme, jsou ukradené.
Plody z otráveného stromu.
Dobře. Co kdybych svědčil?
Stejný problém.
Odepsal jsi právo na svůj mozek v nemocnici.
Takže i když jsi stažený, Horizen vlastní to, co máš v hlavě.
Proboha. Ingrid vlastní moje tělo, Horizen vlastní moje myšlenky,
ale moje srdce patří tobě.
Hezké. Udrž si to, protože
-jsem si říkala, že po parku... -Super.
Můžu ji ještě na pár minut ukrást?
Koupíme ti oběd. Děkuji.
Ne, no tak, už jsem dala víc než...
To je v pořádku.
Na loďky máme čas do čtyř.
-Určitě? -Jo.
Stejně se musíme najíst.
Dobře. Hned se vrátím.
-Do toho. -Dobře.
Musíme si promluvit ještě o pár věcech.
Vaše objednávka, prosím.
Dám si sendvič marshmallow s bílým pečivem.
Američané. Pikantní nezvládají.
Srát na to. Dám si sendvič Kmotr.
Extra pálivý, feferonky navíc.
Vcukuletu budu zpět.
Pane Choaku?
Pane Choaku.
Jdeme zkontrolovat váš zdravotní stav.
Kde je kruci ten starý páprda?
Jaké je počasí v New Yorku?
Protože u mě prší.
Což je kde?
Toronto.
Asi si zajdu do muzea umění. Je tu zatracená zima.
Vy musíte být Choakovy Prefery,
protože na podnikatelky jste příliš krásné.
Všechno, cos řekl, je strašné.
Luke Crossley, veterán, svobodná duše,
a především Aleeshin nejdůvěryhodnější přítel.
A ty musíš být Karina. Hodně jsem o tobě slyšel.
Ne, neslyšel.
Je hezké poznat jednoho z Aliných kamarádů.
Al.
Pěkné. To sedí.
Al, neříkalas, že bychom si my tři
spolu mohli zajít na skleničku a trochu se poznat?
Ne.
To by byla sranda.
Udělám si čas.
Zabiju tě.
Už jsem mrtvý, Al.
Páni, je fajn si sednout. I když je to jenom VR.
Musím teď u stolu stát,
protože se mi udělal obrovský hemeroid.
-Co? -Jo.
Dávala jsem na něj umrtvující krém,
ale spotřebovala jsem celou tubu,
a nepomohlo to.
Fujky.
Mívám je často.
Vymyslela jsem ti skvělou přezdívku.
Sylvester Klon.
Je to dobré, že jo?
Protože jsi klon, a ne opravdový člověk.
To je...
Tak proto.
Zlato, nelíbí se ti to?
Ne, „zlato“.
Dneska se chováš vážně divně, Normo.
Ne. Taková opravdu jsem.
Miluješ Ingrid.
A teď už se nemusím přetvařovat.
Musím vzít ty páchnoucí psy na procházku.
Aspoň někdy, že Sylvestre?
Máš pravdu, Normo.
Měli bychom být sami sebou.
Ingrid trvá na tom, abych si nikdy nezouval boty ani ponožky.
Nenávidí moje nohy.
Říká, že vypadám jako hobit.
Nechápu proč.
Tady jsi.
Co děláš mimo?
Když děláš na dálku,
musíš se přihlásit, jinak ti nemůžeme dát práci.
Myslím, že mluví s tebou.
-Se mnou? -Jo.
Omlouvám se.
Příště to udělám.
Pojď. Máme práci.
Haló?
Jo. Už jdu.
Kam se podělo „prosím“?
Hodně štěstí.
Omlouvám se. Hurá k jezeru za dobrodružstvím.
Jdeme na to!
Tak co je nového?
Říká se, že máme nového klíčového svědka.
Opravdu? Koho?
Nemám ponětí. Všechno je to tajné.
Ale přijede později svědčit
s kompletní ochrankou.
A pak ho odvezou na tajné místo, kde se bude ukrývat až do soudu.
Sakra. Musí to být někdo důležitý.
Možná je to přeběhlík z Rady nahraných?
Jo...
Dneska se stalo ještě něco šíleného.
Co?
Holden si myslí, že mě může dostat do firmy natrvalo.
A po roce by mi mohli zaplatit večerní právnickou školu.
Co? To je fantastické!
Já vím.
Já nevím. Připadá mi divné
plánovat, zatímco ty
na mě budeš čekat ve svém digitálním masturbátoriu.
Dobrá, tak tomu říkat nebudeme.
-Cítím se provinile. -Nemusíš.
Nemusíš. Dobře?
Nechci, aby ses někdy cítila provinile,
a taky ti nikdy nechci bránit v tom, aby ses posouvala kupředu.
Zvedni to.
Ahoj, Holden.
Ahoj. Partneři tě chtějí vidět.
Můžeš se vrátit?
Ano, může! Hned tam budeme.
Je to tvoje budoucnost. Partneři.
Pojďme.
Změna plánu. Přijď na náměstí, Market Street 410. Poslat.
Já schůzku s partnery nemám! Pospěš!
Já vím. Už běžím.
Fičíme.
Takže tohle je podnikový klub.
Jo, napadlo mě, že se ti bude líbit.
Moc ráda tě poznávám, Luku.
Je skvělé, jak jste s Aleeshou byli anděl a klient, a teď jste přátelé.
Náš vztah je vážně výjimečný.
Můžeš říct totéž?
Tohle je pěkné.
A pěkná změna za barem.
Jo.
Láhev HH Bespoke, slečno Silvová?
Počkat, jakou nejlevnější vodku máte?
To by byla Calabasas class Scott Disick,
s příchutí smažených hranolků.
To nepij.
Je to na účet Horizenu. Dej si, co chceš.
Nepotřebuju sponzora, díky. Dám si to.
To je v pohodě, kámo. Díky.
Sledujte a učte se, dámy.
Raz, dva, tři.
Ahoj.
Voilà!
A máme dobrotu.
Teď není vhodná doba ani místo na tvoje kouzla.
To bylo úžasné.
-Vážně? -Vážně?
Inženýři si myslí, že jsou dokonalí,
a ty si tady ujíždíš na jejich chybách.
Paráda.
Jestli se ti líbí tohle, může ti ukázat mnohem víc.
Je geneticky disponovaný k hackování.
Že jo, Luku?
Doutníky, chlast, kaviár, cokoliv chceš.
Umím trik, díky kterému můžu mít kožených opasků, kolik chci.
Potřebuju jenom jeden, ale proč ne?
A jak ty chyby najdeš?
Není to snadné. Bavíme se o stovkách odpracovaných hodin.
Klíčem je udělat něco neočekávaného. Pak to nesmíš podělat.
Mám pípat jako kuře před tím, nebo po tom, co se napiju z umyvadla?
Vážně bezva.
Který hack je tvůj nejoblíbenější?
Bezplatný výhled na jezero.
Mohl jsem si zvětšit pár věcí na těle, ale to by byl podvod.
A nepotřeboval jsem to.
Neuvěřitelné.
Jak dlouho to bude trvat?
Idioti!
Mám to.
Směšné. Za ty peníze, co platíme, je to pobuřující.
Ty, převezmi to.
Já?
Chcete, abych tam šla a udělala
písy, písy?
Jo, proto ti platíme.
Úžasné. Jsem malý tlustý trpaslík.
Co jsi udělala?
Já nevím.
Jsi ve své práci neskutečně špatná.
-Ahoj. -Ahoj.
Neřekls nikomu naše tajemství, že ne?
Ne, jistěže ne. Co?
Ne. To bych nikdy neudělal. Jenom ostatním verzím sebe sama.
Ale jsou to skvělí chlapi. Všem se dá věřit.
Proboha!
Smyslem tajemství je, že se nikomu neříká!
Ani sám sobě!
Sám sobě? Jak to má fungovat?
Dobře, brzy se uvidíme, kámo.
Tajemství? Jaké tajemství?
To mě jebni!
Pro tuto funkci musíte znát přístupový kód pana Choaka.
-1-2-3-4. -Ne.
-5-6-7-8. -Ne.
„Heslo“, ale „o“ je zavináč?
Váš účet je uzamčen.
Za pokus to stálo.
Jsme skoro na konci seznamu.
Netuším, proč bylo dnes tolik žádostí.
Měli jsme se rozdělit.
Nebylo by to fér pro toho, kdo by musel pracovat s ní.
Přesně proto jsem nechtěl mít v týmu ženoida.
Ženy nemusí používat svůj mozek, takže se jim zmenší.
Zaprvé, jsem přímo tady.
Můžete mi to říct přímo.
Za druhé, jsou 30. léta 21. století. Není vám trapně být sexističtí?
Není to sexistické, pokud je to pravda.
Na něco se vás zeptám.
Jsou tví rodiče pořád spolu?
Jo.
Tvoji?
Rozvedení. Ale konečně mají oba nové spokojené vztahy.
-Máma je... -Nezajímá mě to.
Jestli vás ještě někdy uslyším takhle mluvit,
ošukám vám táty.
Nebo mámy. Záleží, kdo to bude chtít víc.
Svedu je. Ujistím se,
že se do mě zamilují.
Přinutím je opustit své partnery.
A pak je odkopnu a vy je budete dávat dohromady.
A než řeknete, že bych to nezvládla, dobře si mě prohlédněte.
Mohla bych. Udělala bych to. A udělám.
Takže raději nechte těch misogynních keců,
nebo si obuju šukací podpatky a vyrazím na lov.
Rozumíte, impotenti?
-Ano. -Už se to nestane.
-Promiň. -Skvělé!
Pojďme opravit pár chyb.
Takže?
Takže, co?
Teď chceš slyšet můj názor?
Protože dnes ráno to nevypadalo...
-Luku. -Je skvělá. Jasné?
Nemůžu uvěřit, že to říkám, ale je úžasná.
Měla jsi pravdu. Chápe nás.
Je jako my.
A my jsme co?
Piráti.
Přeživší.
Někdy musíme podvádět, abychom dostali, co chceme,
ale to z nás nedělá špatné lidi.
Dobře, ale ten špinavý byznys...
Bylo to fakt divné, ale zeptala ses jí na to?
Možná měla dobrý důvod.
Možná.
Moje rada zní, zůstaň s ní a uvidíš.
A když ti pomůže stát se milionářem,
nezapomeň na svého přítele Luka.
Díky, Luku.
Opravdu.
Přese nesnášíš objímání.
To je v pohodě. Mám brýle. Nic necítím.
VÁŠ PRÉMIOVÝ VÝHLED NA JEZERO BYL ZAKÁZÁN!
Al!
Al, beru to zpátky!
Tvoje přítelkyně stojí za prd!
Závada prémiového výhledu byla Karinina poslední žádost.
Uvidíme se v kanceláři.
Dobrá práce, Noro.
Jo, dobrá práce.
Mockrát vám děkuji.
Hele.
To, cos udělala, bylo úžasné.
Nevím, jestli bys někdy chtěla někam zajít...
Ne.
Ani Nora ne.
Volalas?
Nějaká Prefera tady pobíhá a tvrdí,
že tihle kluci mají tajemství.
Když jsem se jich zeptala, o co jde, poslali mě za tebou.
To je divné.
Moje okamžitá reakce je, že je to
-divné. -Jasně.
Možná, bys chtěl to tajemství
pošeptat mně?
-Řekl jste, že... -Řekl? Ano, ale...
Nemusíš se stydět. Řekni mi, o co jde.
Ano.
-Dobrá. Cítíš se lépe? -Ano.
-Už to zvládnu. -Dobře.
Takže?
Řekl, že jejich tajemství je,
že jsou zamilovaní do své učitelky.
Jo.
Říkali, že tě chtějí 100101.
Ani nevím, co to znamená, ale zní to sexy.
Dobře.
Můžeš jim to mít za zlé?
Ano.
-Jsem doma. -Ahoj, zlato.
-Ahoj. -Cos dneska dělala?
Ne. Jenom
nudný opravdový život.
Já...
dneska viděl Noru.
Zábava.
Jak se jí daří?
Nevím. Chovala se trochu divně.
Velmi neatraktivně.
No, možná bys
ji měl nechat být.
Nikdy nevíš, čím si lidé procházejí.
Možná to má těžké v práci.
Jenom jsem ti to chtěl říct, protože jsi zmínila,
že „upřímnost je skvělá“.
Měla jsi pravdu, zlato.
Díky, zlato. Moc to pro mě znamená.
Jo.
Chceš mi ještě něco říct?
Ne. Asi ne.
Nic mě nenapadá.
Přemýšlej víc.
Zlato.
Nic mě nenapadá.
Jen...
Jen to, že tě miluju.
Taky tě miluju.
-Trvalo to věčnost. -To je v pohodě.
Vypadneme odsud. Ještě můžeme stihnout...
Viděli jste to? Na náměstí je nějaký modrý chlápek.
Sakra, to je ode mě.
-Šťastný den nahrání. -Co?
Promiň, že to byla taková katastrofa.
Ne, dnešek byl skvělý. Mohl jsem ho strávit s tebou.
A teď vím, že jsi na dobré cestě. Což je pro mě úleva.
Mám z toho radost.
Navíc mám svého vlastního Blue Mana.
-Modráska. -Co?
Jo, s Blue Man Group nemá nic společného.
Jo. Líbí se ti?
Ano. Můžu si ho nechat?
Dobře, ale bude tvoje odpovědnost.
Nebudu ho venčit
ani mu malovat na obličej.
-Nechci ho. -Rozumím.
To musí být náš nový svědek.
Co to sakra je?
Co? Znáš ho?
-Jo. -Je to přední specialista stahování.
To on dal Nathanovi ty prášky.
Co tady dělá?
Vzal úplatek a sabotoval první stažení.
Nahrávací firmy musely zničit konkurenci.
Proč platit za staletí v Lakeview,
když se můžete stáhnout do mladého těla a začít znova?
-Jo. -Jo.
Kapoor ví o jejich plánech,
od Freesvětí, až po věci, o kterých zatím nemáme ani páru.
Přijel mi čaj.
Uhni z cesty.
Hned uhni z cesty!
Pokud sabotoval první stažení, dal mi falešné prášky, protože...
Jsi je nikdy nepotřeboval.
Tvoje krvácení z nosu bylo jen krvácení.
-Budu v pořádku. -Budeš v pořádku.
Budu v pohodě.
Ne!
Zatracený snackbot!
Překlad titulků: Marketa Macharackova
Kreativní dohled Lucie Musílková