O CHESTIUNE PERSONALĂ
Bravo!
Ziua de azi mă umple de satisfacție
pentru că-i pot înmâna această Medalie de Merit Civil
domnului Héctor Hugo.
Nu e doar un cetățean curajos și distins,
ci și un membru al familiei Quiroga.
Datorită lui, am putut opri un criminal.
Sunt sigur că 30 de ani în slujba tatălui meu
l-au învățat că binele comun este mai presus de orice altceva.
Felicitări, Héctor! Datorită ție, orașul se odihnește în pace.
Mulțumesc.
Sunt copleșit.
Mersi.
Fără îndoială, tatăl dv., domnul Alfonso Quiroga,
a fost un exemplu pentru mine,
ca polițist și mai ales ca om.
Sunt sigur că, dacă ar fi fost azi aici,
ar fi fost foarte mândru,
nu numai de mine, ci și de...
domnișoara Marina.
Dra Marina Quiroga e cea mai curajoasă femeie pe care am cunoscut-o vreodată.
Dacă azi am primit această medalie
i se datorează ei.
Fără dv., nimic din toate astea n-ar fi fost posibil.
Această medalie e și a dv.
Bravo!
Da, toți o cunoaștem pe Marina și știm că-i place să-și bage nasul în toate.
Ești norocos, Héctor,
pentru că decorarea mea nu i s-a părut așa interesantă.
Sper ca tu să ai poza de familie pe care eu n-am avut-o.
Și acum, domnilor...
Mulțumesc pentru frumosul tău discurs, Héctor.
Mulțumesc că te-ai arătat frumoasă ca întotdeauna, Marina.
- Ramón? Unde e Ramón? - Aici.
N-o mai lăsa să scape la cumpărături.
Și acum, doamnelor și domnilor,
să toastăm, în sfârșit, pentru că ne aflăm iar într-un oraș sigur.
- Noroc. - Noroc.
E atât de rău!
Nu-i dați satisfacția de a vă supăra.
- M-a umilit în fața tuturor. - A încercat.
Într-una din zilele astea, mă duc acolo
și le spun tuturor câteva lucruri despre domnul comisar.
Asigurați-vă că sunt și eu prezent ca să vă aplaud.
Mulțumesc.
Sunt așa mândră de cel mai bun prieten!
Îmi permiteți?
Mă scuzați, dle comisar.
Unde se află?
- Tocmai am fost anunțați. - Ce detalii avem?
Rămâi aici. Mă duc să văd ce e.
Cine-l supraveghea pe Cándido Expósito?
- Cred că a fost la schimbarea pazei. - Crezi?
Se pare că deținutul de alături a văzut ceva.
- A fost interogat? - Așteptam ordinele dv.
Mă ocup eu.
Voi rămâneți aici. Nu scoateți nicio vorbă.
Petrecerea trebuie să continue. Cabanillas, hai!
Aveți nevoie de ceva, dră Quiroga?
Ce elegant sunteți, dle detectiv!
Nu se întâmplă în fiecare zi să fie decorat
un civil pentru arestarea unui criminal în serie.
Așa e.
De obicei, nu ne lasă să facem nimic. Pe noi, civilii, adică.
Da.
Mi-ar plăcea să știu de ce a plecat așa în grabă fratele meu,
dar nu-mi puteți spune, nu-i așa?
Să fiu sincer, nu suntem de serviciu azi,
dar, dacă doriți,
am putea să vă invităm la dans, dră Quiroga.
Îmi place tupeul tău, detective, dar nu ești genul meu.
Marina!
Vin!
Poate ar trebui s-o informez pe mama de absența fratelui meu.
Da. E la baie, nu-i așa?
Bine. Îmi ești dator și vreau să aflu mai multe.
Ce l-a făcut să plece de la petrecere așa de grăbit?
Marina, ce faci?
Vin, mamă!
Marina!
Înainte să plec, vreau o știre de senzație.
Marina!
Învârte-te.
Scuze, iar te-am călcat pe picior.
Mersi.
- Pa! - Ramón.
Doña Asunción.
Mi-a distrus piciorul, nenorocitul.
Am ceva să-ți spun, dar nu aici.
Ne vedem jos.
Mie?
Auzi, Lourditas, știi unde e Héctor?
E acolo.
Toată lumea îl felicită.
Dacă vine mama, spune-i că am ieșit puțin la aer.
Nu! Mai bine nu-i spune nimic.
E cineva?
Castaño!
Bună!
Vrei să mă sperii de moarte?
Iartă-mă, dar e mai bine să nu fim văzuți împreună.
Da. Îți cunosc reputația.
Cât despre detectivul Zarco...
Să nu afle despre asta.
Măi să fie, văd că lucrați în echipă.
Ce-mi displac evenimentele astea sociale!
Prea mulți bărbați sunt în căutare de încurajări.
La secție e și mai rău.
Acolo nu avem șampanie și nici aperitive.
Deci?
Ce păcat că Arturo n-a acceptat propunerea mea să-ți dăm ție medalia!
Tu ai propus asta?
Chiar și un orb putea să vadă că a fost meritul tău.
Da. Păcat că sunt femeie, nu?
Păi nu.
Asta te face să fii mai... fascinantă.
Alături de inteligență și curaj.
Ce vrei de la mine, Castaño?
Aș vrea să trec la subiect.
Mă interesează doar să știu de ce a plecat fratele meu în grabă.
Ce păcat!
Cándido Expósito a fost găsit spânzurat în celula lui.
Poftim?
- S-a sinucis? - Nu, n-am spus asta.
Avem un martor care a văzut că a intrat cineva înainte să se întâmple.
Deci a fost ucis?
Numai dacă lucrăm împreună o să-l găsim pe criminal.
O s-o fac să înghită aparatul foto!
Nu pleca! Vreau să știu mai multe.
E clar că trebuie să mergem într-un loc mai privat.
- Unde? - Acasă la mine, la ora 22.00.
Frumoasă încercare!
Te asigur că nu încerc să te seduc.
Dar nu poate auzi nimeni ceea ce am să-ți spun.
Dă-mi un indiciu.
- Ángela, Vulcanul, prostituata... - Știu cine e.
Când Cándido Expósito a fost arestat,
după zece ore a apărut cadavrul acestei femei pe o plajă din Finisterre.
Avea gâtul tăiat și avea o fleur-de-lis gravată pe piept.
La mine acasă, la ora 22.00.
Urmează ritmul.
Da. Încerc, doamnă.
Haide, așa.
Haide, uite, e bine.
Păstrează ritmul.
- Încerc, doamnă. - Haide. Așa.
- Ține-mă de mână. - Da.
Dansăm.
Draga mea.
Continuă.
Ascultă, vino mai aproape, nu mușc.
Omule! Haide!
Doar că... Trebuie să ies puțin.
- Pentru Dumnezeu! - Trebuie să ies. Iertați-mă.
Unde te duci? Stai aici, cu mine.
CLUB NAUTIC
Pot să știu unde mergem?
O să vezi în curând.
Mă întâlnesc cu Castaño la el acasă, urmează să-mi dea noi indicii.
Mai o să mă asigur că nu mă minte.
Curba!
Dar omul ăla e un afemeiat. Și un pericol.
Nu vă puteți duce la el acasă.
Nu e o vizită de curtoazie, Héctor. O să vorbim despre criminalul cu floarea.
Dar cazul este deja rezolvat. Medalia mea, vă amintiți?
Mă tem că fratele meu s-a pripit cu oferirea medaliei.
Cándido s-a sinucis.
Curba!
Cum adică, s-a sinucis?
Și Ángela a fost găsită pe o plajă,
cu gâtul tăiat și o fleur-de-lis pe piept.
Dar asta e imposibil, noi am descoperit criminalul.
Aici voiam să ajung.
Fie Cándido nu este singura persoană implicată,
fie femeia moartă nu este Ángela.
Frânați!
Așa că mergem să verificăm.
O să mi se facă rău.
Încetișor.
Bună!
Marina?
N-aveți voie să fiți aici.
Dacă am primi un bănuț de câte ori am auzit asta,
am fi milionari.
- Asta e fata găsită pe plajă? - Ce știi tu despre asta?
Marina, asta nu e o glumă.
- Trebuie să pleci. - Ricardo,
tatăl meu n-a ținut niciodată secrete.
Eram cu el tot timpul. Stăteam în mașină și-l așteptam.
- Nu mă trata diferit. - El era comisar.
Ea e.
Pot să intru?
Marina...
Primul caz nereușit rămâne mereu întipărit în inimă.
Asta obișnuia să spună tatăl dv.
Am făcut tot ce se putea face.
Nu.
Nu totul.
Trebuie să mergem acasă la Castaño.
Criminalul este încă în libertate.
Cándido a ucis-o înainte de a ne vedea în port.
Nu, n-a avut timp.
Cadavrul a apărut în Finisterre.
Cred că Cándido era un ucigaș plătit.
- Ce vreți să spuneți? - C-a fost angajat să ne distragă atenția.
Adevăratul ucigaș trebuie să fi fost încolțit de poliție
și a căutat un asasin plătit.
- Un asasin care să... - Nu.
Nu mergem acasă la Castaño.
Poftim?
Trebuie să acționăm cu cap.
Înainte să intrăm în cușca leului, trebuie să reanalizăm toate piesele.
E vorba de medalia ta?
Poftim?
Ți-ai satisfăcut orgoliul și acum nu-ți mai pasă.
Cum puteți spune asta?
Sunteți foarte nedreaptă.
Héctor, există o femeie care încă e în viață.
N-o să mă opresc.
Și acum, dacă nu te superi, o să mă schimb.
Scuzați-mă.
E cineva?
Îmi cer scuze.
Aceasta este proprietate privată.
Am întâlnire cu detectivul Castaño.
Dra Quiroga?
Da.
Urmați-mă.
- Îmi place punctualitatea. - Iar mie, să trec la subiect.
Măi să fie, nu mă așteptam la cină.
Pentru mine, afacerile nu sunt în contradicție cu plăcerea.
Pur și simplu, de obicei, iau cina la ora asta.
Mi te alături?
Nu știam nici că locuiești într-un palat.
Mulțumesc, dar nu e al meu. E al soției.
- Ești căsătorit? - Nu, văduv.
- Îmi pare rău. - Mie, nu.
Căsnicia a fost un eșec încă de la început.
Să bem pentru asta, bine? Mulțumesc, Simón.
Presupun că ți-ai dat seama că ceea ce ți-am spus despre Cándido e adevărat.
Care e teoria ta?
Teoria mea este că lucra pentru cineva,
iar acea persoană a decis să-l elimine din teama de a fi identificată.
Cineva cu acces la secție și la celule.
Exact.
Probabil un polițist.
Probabil, da.
Pentru ce este această invitație?
Ca să-ți spun planurile mele.
Am de gând să dau o petrecere acasă, o petrecere specială.
Ca cele organizate la Casa Apei.
Pentru ce?
Reapariția singurei prostituate care a reușit să scape de criminal.
- Margó? - Margó, da.
O cunoști?
Da, o cunosc, dar nu știu unde s-o găsesc.
De aceea am nevoie de tine.
O femeie excepțională, care să prindă un ucigaș excepțional.
Deci nu-ți sunt utilă pentru abilitățile de detectiv, ci ca să mă dau drept Margó.
Deșteaptă fată!
- Nu are niciun sens. - Aveți același ten.
Ea este subțire, are un piept ferm...
Ai grijă ce spui.
Ți-am spus că, pentru mine, afacerile nu sunt în contradicție cu plăcerea.
Ar trebui doar să-ți facem rost de o perucă,
o rochie de-ale ei și masca cu pasărea paradisului,
pe care și-o punea la marile petreceri.
Ce părere are fratele meu?
Fratele tău nici nu știe, nici nu va ști nimic despre asta.
E prea orgolios să recunoască că a greșit
decorând un cetățean când n-a rezolvat încă nici jumătate din caz.
De ce purtau măști la petreceri?
Ca să păstreze intimitatea invitaților.
Și le dădeau jos doar în momente speciale.
Chestia e că ești polițist și client fidel la Casa Apei.
Poate că Margó ți-a scăpat și acum vrei să mă deghizezi în ea
ca să termini planul, în mintea ta bolnavă.
Recunosc că ar fi o idee bună...
Dacă aș fi eu criminalul, desigur.
Pari speriată.
Bărbații nu mă sperie niciodată.
Doamne! Mă simt amețit.
Ce mi-ai făcut? M-ai drogat?
Dă-mi drumul!
- Héctor! - Să mergem!
Héctor!
Pe aici.
Așteaptă-mă!
Héctor.
Crezi că pe-aici se iese?
Toate vilele astea au o ieșire în spate.
Fecioare.
Sunt Fecioare!
Un polițist ultracatolic care vrea să pună capăt păcatului cărnii.
- Asta explică fleur-de-lis. - Da.
Își purifica victimele înainte de a le ucide.
Căutați ceva anume?
Da, ieșirea.
Dar, iată, am dat peste standardele tale morale.
Păcat că n-ai știut rezistența mea deosebită la opiacee.
Ce a fost? Rujul ăla, nu-i așa?
Nu știu. Poate o minune de la Maica Domnului de pe Muntele Carmel.
Dacă nu lucrăm împreună, n-o să găsim criminalul.
Nu-l asculta, minte.
Nu mint. Vreau s-o termin cu toate astea.
Și să-l împiedic să ucidă femeile.
Vrea să mă dau drept Margó ca să ademenesc criminalul.
- Ce? - Doar dacă se dă drept Margó
îi vom atrage atenția.
Dar asta ar pune-o în pericol.
Pentru asta suntem noi. Ca s-o protejăm.
Îi ofer șansa de a lucra ca polițistă sub acoperire.
E visul oricărui polițist bun.
Nu.
Gândește-te.
S-a făcut.
Dar vreau să știu toate detaliile planului
și să mă protejeze mai mulți bărbați.
Uite!
Ce?
Bună dimineața!
Ești o nerușinată, dragă.
Ce e? Am zis doar „bună dimineața”.
Uite ce lucru dezgustător!
„Marina Quiroga și-a găsit iubirea?”
Adică... Scuză-mă.
Fii serioasă! Vorbeam doar.
Vorbeați? Nici măcar mătușa Edelmira, care este surdă,
nu se apropie atât de mult de un bărbat ca să audă ce spune.
- Iar fratele tău e persoană publică. - Uau!
Acum știm cui să-i mulțumim că avem ziarul ăsta de doi bani în casă.
Mama ta avea tot dreptul să știe.
Uite, mamă. Jurnalista asta vrea doar să facă senzație.
Eu și Castaño vorbeam despre chestiuni confidențiale
și nu puteam să țipăm.
Acum, dacă-mi permiți, mă duc la cumpărături.
- Pot să fac asta, nu-i așa, mamă? - Da, dragă.
Încă mai ești supărat?
Am fost o proastă și nu știu cum am putut să spun atâtea prostii.
Îmi pare foarte rău, Héctor.
Recunosc că mi-ar fi plăcut să împărțim medalia.
Dar e adevărat și că, dacă n-aș fi fost eu,
criminalul ar fi scăpat nepedepsit.
Acel strop de aroganță vi se potrivește foarte bine.
În sfârșit, zâmbești.
N-o să vă permit să-mi mai vorbiți vreodată așa.
Stai liniștit, n-o să se repete. Următoarea medalie va fi a mea.
Sunteți imposibilă.
Acolo e.
O clipă, vin.
Ești la fel de frumoasă ca întotdeauna.
Héctor.
Milagros.
Ai uitat de mine, drăcușorule.
Să vedem interiorul hainei.
Unele lucruri nu se schimbă niciodată.
Omul ăsta e plin de surprize.
Știu.
Domnișoara Marina Quiroga, fiica lui...
A lui Alfonso Quiroga însuși.
Îl cunoșteați pe tatăl meu?
Dacă nu era el, probabil că n-aș fi în viață.
Să spunem că există oameni care nu acceptă ca cineva să fie diferit.
Avem o petrecere diseară pentru care trebuie... să ne transformăm.
Înțeleg.
Atunci, sunteți în locul potrivit.
Vino pe aici, Marina.
Arăt asta doar prietenilor adevărați.
Mulțumesc.
Exact asta căutam!
Există altele asemănătoare în alte culori,
dar pe asta o păstrez în amintirea cuiva foarte special.
Și pentru tine, Héctor?
- Ce? - Poate ceva de genul ăsta. Uite.
Scuzați-mă, pot să dau un telefon?
Trebuie să vorbesc cu Pablo.
Prea bine.
- Un telefon? - În spate.
Mulțumesc.
- Héctor, uite. - Da, ceva care să meargă cu ăsta.
Cu ăsta?
Nu putem avea încredere în prizonier.
Sigur s-a referit la ceva când a zis că diavolul l-a sugrumat.
Arturo, eu cred că prizonierul știe ce spune.
- Dar tu știi ce faci? - Poftim?
Toată lumea vorbește despre sora mea.
Nu-mi place să vorbesc despre o femeie dacă nu e de față.
Știi că sunt un gentleman.
Eu nu prea sunt, ai face bine să ai grijă.
Dacă trebuie să iau măsuri extreme, le iau.
Chiar dacă-ți afectează cariera de polițist.
- Mă ameninți? - Nu.
Te avertizez politicos să stai departe de sora mea.
Cabanillas, la laborator.
Zarco. Bună.
Detectiv Zarco la telefon. Cu ce vă pot ajuta?
Pablo, sunt Marina.
- Dră Quiroga. - Vreau să-ți cer o favoare.
Vreau să verifici în dosarele poliției dacă există ceva despre Castaño.
Măi să fie!
Ne vedem diseară pentru o chestiune.
- Ce chestiune? - Te rog, concentrează-te.
Trebuie să aflu dacă cariera lui Castaño e așa curată cum pretinde.
Bine.
Și dacă găsesc ceva, ce?
Dacă găsești, vino acasă la el la ora 22.00 cu costum și mască.
O să fie o petrecere ca cele de la Casa Apei.
Poftim? Ai înnebunit?
Trebuie să închid.
Nu, Marina! Ascultă...
ȘI-A GĂSIT MARINA QUIROGA IUBIREA?
În adâncul sufletului, mama l-ar adora.
Bogat și pios, ce și-ar putea dori mai mult?
Și seducător și întunecat. E contele Dracula.
- Vorbesc serios, domnișoară. - La fel, și eu.
Dacă m-ar mușca de gât, aș fi nemuritoare și sigur aș găsi criminalul.
Ia uite ce elegant!
Aduc măștile.
E totul în regulă aici?
Nu te-a învățat nimeni să bați la ușă?
Ai putea să nu te mai plângi și să-mi dai mâna?
Văd că încă nu ești gata.
Nu pot să-mi închid corsetul.
Nu pot să respir.
Femeile îndură multe.
Respiră.
- Nu, nu pot. - Liniștește-te, dră Quiroga.
Gata.
Ce ai aflat?
Avem un martor care pretinde că a văzut pe cineva intrând în celulă...
Și?
Și zice că însuși diavolul l-a strangulat.
Sugerezi că poate criminalul nostru are coarne și coadă?
Nu.
Zic că oricine a făcut asta trebuie să fie un adevărat monstru.
Sunteți gata?
Te aștept la scări.
S-a întâmplat ceva?
Ce? Nu.
Îmi dai rochia?
N-o faceți dacă nu vă simțiți în siguranță.
Tatăl meu n-ar fi renunțat în acest punct.
Nu aveți nimic de dovedit.
Dar vreau s-o fac.
Vă amintiți planul?
Sunt gata.
Stai liniștită.
Uită-te la oamenii cu măști de clovni. Sunt ai mei.
Toți poartă aceeași mască.
Nu vorbi cu lumea, ca să nu te recunoască.
Stai liniștită, suntem aici să te protejăm.
Baftă!
Însuși diavolul l-a strangulat.
Héctor, criminalul purta o mască de demon când l-a atacat pe Cándido.
- Ce? - Nebunul avea dreptate.
Atenție la cei care poartă o astfel de mască.
- Ar putea fi el. - Desigur.
- Era să-mi rupi degetul! - Domnule Pablo, ce căutați aici?
Acoperiți-vă fața.
Purtați-vă normal.
- Unde e Marina? - Marina e îmbrăcată ca Margó,
femeia din tablou, ca să prindă criminalul.
Poftim? E o nebunie.
Andrés Castaño a fost anchetat pentru moartea soției sale.
Mon Dieu!
Trebuie s-o găsim pe Marina acum.
El ar putea fi criminalul.
Să mergem!
Ăsta e semnalul.
Licitația pentru Margó!
Pardon. Mă scuzați.
Încoace.
Dragii mei prieteni,
mulți dintre noi am jelit pierderea Casei Apei,
și pierderea frumoaselor sale femei.
Fie ca această seară să fie un omagiu adus lor,
care au sfârșit-o atât de groaznic.
Să sărbătorim că încă ne putem bucura...
de frumoasa Margó.
În această seară,
Margó își ia rămas-bun pentru totdeauna de la nopțile de Apă.
Trebuie s-o luăm de acolo.
Margó...
Poți să te retragi.
Ai încredere în mine. Stai liniștită.
- Domnișoară. Hei! - Jerome.
Începe licitația.
Începem cu o ofertă de 10.000 pesete...
- Să mergem! - ... pentru ultima noapte a lui Margó,
cea mai dorită femeie a momentului!
Zece mii!
Optsprezece mii, nouăsprezece mii.
Douăzeci și una de mii!
Pentru ultima noapte cu Margó. Oferă cineva 23.000?
Avem 24.000? 26.000? Domnul din spate.
Avem 27.000!
28.000 pentru ultima noapte de neuitat a lui Margó.
Douăzeci și nouă de mii!
- Eu! - Și 30.000 de pesete!
Repede!
Aici! Uite!
E unul dintre oamenii lui Castaño.
Domnișoară!
Marina.
O AFACERE PRIVATĂ EPISODUL 4: BALUL MASCAT
Subtitrarea: Iulia Rolle
Redactor Robert Ciubotaru