O CHESTIUNE PERSONALĂ
Ce faci?
Nu! Marina!
Marina, ce faci?
Oprește mașina!
Ce faci?
- Tu ești. - Ce?
Lasă arma jos. Las-o jos!
Oprește mașina!
Héctor?
Héctor, tu ești?
Héctor.
- Nu te apropia! - Marina.
M-ai păcălit în tot acest timp. Tu ești criminalul!
Nu mai țipa!
- Nu te mișca! - N-aș putea nici dac-aș vrea.
Dră Marina?
- Héctor! - Mon Dieu! Vă las singuri.
Nu, Héctor!
- Pablo e ucigașul fleur-de-lis. - Poftim?
Dră, mama dv. vă va închide pentru tot restul vieții.
Pablo trebuie închis. Ne-a păcălit pe toți.
Masca ucigașului era ascunsă sub scaunul lui.
Toți agenții de poliție au acces la mașina aia. Nu este a mea.
Mi-am riscat slujba pentru toate aventurile tale.
Sunt nevinovat, pentru numele lui Dumnezeu!
Domnișoară, ați văzut o mască în mașină,
iar el spune că nu, pentru că nu el este ucigașul.
Probabil masca e încă în mașină.
În cazul ăsta, lucrul cel mai rațional e să te duci la service.
Bine. Haide!
Doar nu vă gândiți să mergeți chiar acum?
Asta i-ar dovedi nevinovăția.
Dar încă sunteți în convalescență.
Găsirea criminalului e singurul lucru care-mi va reda sănătatea.
Să mergem!
Stai cu ochii pe Margó!
Dar... Vin cu dumneavoastră.
Nu, n-o putem lăsa singură.
Am nevoie de tine aici, în față.
Ne întoarcem imediat.
Acum ce facem?
Să vedem... În timp ce le distrag atenția, poți verifica registrul
ca să vezi cine a folosit mașina înaintea mea.
Nu, mersi. Tu te ocupi de registru, oriunde ar fi.
Eu caut masca.
Sper doar să fie în mașina aia.
Doar n-o să bagi proba acolo, nu?
Bineînțeles. Trebuie s-o analizăm.
De vreme ce ucigașul e polițist, n-o pot lăsa la comisariat.
Marina, te rog.
Intru eu mai întâi și îți fac semn. Bine?
Este un haos și o dezordine absolută, mă înțelegeți?
Vreau să ordonați fiecare dosar pe ore, minute, chiar și secunde.
Eram copleșiți din cauza accidentului din Porriño.
Abia ne-am pus la curent.
Domnilor, ascultați-mă! Cu voi vorbesc.
- Da, domnule. - Vă rog.
Hai, ridicați mașina!
Hai!
- Ridic-o. - Hai!
Ce muncă ne așteaptă!
Știam eu!
Nu s-a gândit nimeni să verifice mai întâi mașina?
E nevoie să vă explic
că, înainte să lucrați la vehicul, trebuie să faceți un raport bun de accident?
Dar este a unui coleg.
Nu pot să cred că lucrați aici de 20 de ani.
Nu știu dacă vorbim aceeași limbă
sau pur și simplu nu vă pasă. Ce păcat!
Am presupus...
Aici nu se fac presupuneri.
Suntem agenți de poliție. Lucrăm cu dovezi.
Tu, adu un formular și treci la treabă!
Da, domnule.
Coborâți mașina. Am spus să coborâți mașina!
Nu-ți înrăutăți situația!
- Nu știu la ce vă referiți. - Ce cauți aici?
Te interesează să plătești daunele mașinii?
- Nu știu la ce vă referiți. - Te-am văzut ieșind.
Ce ai în poșetă?
E clar că nu citiți revistele de modă.
Asta nu e o poșetă.
Ai de gând să-mi spui?
Sau preferi o plângere pentru furt?
Ai făcut senzație deunăzi la petrecerea marchizei.
Fratele tău o să se bucure.
El n-a fost niciodată un impediment.
Nici pentru mine, să te percheziționez.
Masca.
- Nu aici. - Nu pleci cu asta.
Atunci, va trebui să veniți cu mine.
Ai adunat toate astea singură?
Nu singură, cu Héctor.
Văd că ai niște informații compromițătoare.
Pot să știu de unde le-ai scos?
Și folosești toate gunoaiele astea în investigațiile tale?
Nu-mi răspunzi?
Dle detectiv Ramirez, ce căutați aici?
Am găsit masca.
Quelle horreur!
Oribil e că masca e vopsită cu material biologic.
Sânge?
- Masca e vopsită cu sânge? - Da.
De unde avea criminalul așa ceva?
Sunt sigur că la comisariat există un alt caz
care ne-ar duce la același meșteșugar.
Asta nu e o mască făcută acasă. Uită-te la manoperă!
E lucrarea unui artist, a unui expert.
Și acum?
Dacă ucigașul e polițist,
putea să fi lucrat cu unul dintre colaboratorii noștri.
- Vin cu dv. - Nu. Te sun după ce aflu ceva.
Caută în arhivele tatălui tău
și vezi dacă a colaborat cu noi vreun meșteșugar sau sculptor.
Avem o problemă.
Margó vrea să plece.
Mon Dieu!
Margó!
Aveți grijă!
Mă duc să iau arma.
Farfurie!
Distruge porțelanurile antice.
Farfurie!
Mamă!
Marina, draga mea!
Dragostea mea! Dar, copila mea...
Dar...
Când te-ai trezit?
De ce nu m-ai anunțat, Héctor?
Trebuie să-i spunem fratelui tău imediat.
Muream de îngrijorare, iubita mea.
Am început să trag ca să mă calmez.
Doamne, ce minune!
Te rog, ocupă-te de mizeria asta!
Mergem să sărbătorim cu un coniac pe bază de plante.
Mamă, unde ai învățat să tragi așa?
Iubita mea, dacă ți-aș spune...
Există încă atâtea secrete în familia asta...
Tu erai!
Inspectorul, da.
Mulțumesc, dle agent.
Ce-i cu toate astea?
N-ar trebui să fii aici.
- Plec. - Asta mi-au spus și oamenii mei.
De ce sunt urmărită?
Ești ținta unui criminal.
Exact. N-o să aștept să pățesc ceva.
Poliția are multe în joc în cazul ăsta.
Nu avem garanții că persoana reținută e adevăratul vinovat.
Peste două zile vei putea pleca din țară.
Din țară?
Cine o să mă protejeze în afara țării?
Credeam că vrei libertate.
De-asta n-am avut niciodată încredere în autorități.
Tocmai tu îmi dai lecții de moralitate?
Ce vrei?
O nouă identitate.
Și bani.
Douăzeci de mii de pesete, în avans.
Tu îmi propui o înțelegere. Eu aș pleca chiar acum.
N-o găsesc nicăieri pe Margó.
Ce facem?
- Bună dimineața, domnule! - Bună dimineața!
Margó?
Îmi cer scuze pentru problemele pe care vi le cauzez.
E periculos să fii singură. Aveai de gând să pleci?
Acum s-a lămurit totul.
Am întâlnit-o pe drum și i-am spus că poate pleca peste două zile.
Unde?
Nimeni nu trebuie să afle unde va fi dacă vrem să fie în siguranță.
- Dar... - Niciun „dar”!
Dacă îți pasă de siguranța ei, acceptă anonimatul noii ei vieți.
Vă conduc în camera dv.
Mulțumesc.
Tu cum te simți? Arăți mai bine.
Fiule, ai venit deja!
Mamă.
Ai venit devreme.
Vezi ce bine și-a revenit sora ta în două zile?
- E o campioană. - Arată foarte bine.
Dră, pentru dv.
- Mă întorc imediat. - Bine, iubita mea.
Bem o cafea?
- Alo. - Marina, sunt Ramírez.
Am informația pe care o căutam.
Ce ați găsit?
N-o să-ți vină să crezi cine se ocupa de genul ăsta de dovezi.
Cine?
- Don Eloy Quiroga. - Bunicul meu?
Dar nu am acces la niciunul dintre dosarele pe care le-a semnat.
Trebuie să putem face ceva.
Bunicul meu nu lucra...
singur.
Ramírez, am nevoie să mă ajuți cu ceva.
- Îți pot acorda doar câteva minute. - E îndeajuns.
Îl chem pe detectivul Zarco. Eu trebuie să plec.
Mulțumesc.
Îndrăzneața domnișoară Quiroga!
Să vorbim despre bunicul meu!
Ai spus că erai elevul lui preferat.
Va trebui s-o dovedești.
Ce vrei să știi?
Cine ar fi destul de nebun să facă o mască și s-o picteze cu sânge adevărat?
Ai găsit masca ucigașului.
N-am spus asta.
Dacă lucrăm împreună, ar fi mai bine să avem încredere unul în celălalt, nu?
Ai găsit masca ucigașului?
Ne-ar putea auzi.
- Știu cine putea s-o facă. - Cine?
Există un singur meșteșugar care folosește tehnica asta azi.
Dar, ca să te ajut,
am nevoie de ceva în schimb.
Libertatea mea.
O să mă ajuți?
Persoana asta n-o să te primească fără mine.
E un martor protejat
și are încredere doar în mine. Viața lui depinde de asta.
Și cum să fac asta dacă ești închis?
Trebuie ca cineva să se dea drept mine.
Să intre și să iasă, câteva ore. Dar trebuie să găsim pe cineva.
Știu.
Am pe cineva care se poate da drept tine.
Nu și nu, de o mie de ori nu.
El a fost cel care a folosit mașina înainte s-o iau eu.
El, nu eu, a lăsat masca sub scaun.
Da, n-ai fost tu. Dar nu știi despre Castaño.
- Și nu avem de ales. - Ei bine, mie mi se pare...
Că e o nebunie! Asta mi se pare mie.
Marina, ascultă-mă. Ne păcălește pe toți.
Sunt sigur că a spus asta ca să scape sau chiar să te atace.
Dar nu sunt genul de femeie care să-l intereseze.
În plus, ar dura doar câteva ore.
Héctor, spune-i tu!
Ei bine, dacă...
Dacă e singura cale prin care să ne apropiem de acest meșteșugar...
Trebuie să ne asumăm riscul, nu-i așa?
Vezi?
„Risc.” Tocmai ce-ai spus-o. „Risc.”
Pablo, ce-ar fi viața fără puțin risc?
Mai ales viața ta de polițist, nu?
Ți-am explicat deja.
Ucigașul a încremenit când mi-a văzut fața în pădure,
dar Castaño știa că sunt eu.
Nu și nu.
EU, ANDRES CASTAÑO PEÑA,
sunt VINOVAT pentru...
Pablo Zarco, detectiv Andrés Castaño
Să nu crezi că poți să pleci așa.
- Nu pot? - Nu.
Mai întâi, trebuie să semnezi documentul ăsta
prin care recunoști că ești ucigașul fleur-de-lis.
Poftim?
Este biletul tău de ieșire de aici.
Eu, Andrés Castaño... Vinovat...
Nu asta am discutat.
Dacă facem asta, nu e pentru că avem încredere în dv.,
ci pentru că avem încredere în intuiția drei Marina.
- N-o să semnez asta. - Sigur că o s-o faci.
Dacă îmi asum riscul stând aici,
trebuie să garantezi că te întorci.
Am dat destule explicații pentru afurisita de mască.
La întoarcerea dv., o să ardem documentul.
Ne-am înțeles sau nu?
O să-l semnez.
Ești foarte curajos, Pablo.
N-o să permit să pățești nimic.
Eu ar trebui să te protejez.
Mai durează mult?
Ne întoarcem repede.
Unde locuiește omul ăsta?
În Insulele Cíes.
Cum adică, în Insulele Cíes?
Nicio barcă nu ne duce la ora asta.
Iarăși începem cu jocurile, dle detectiv?
Calmează-te!
Și eu risc mult cu toate astea.
Ai încredere în mine.
Știu cum să ajung acolo.
Cu ce, cu o șalupă ultrarapidă?
Lăsați-mă pe mine să urc în avionul ăla.
Héctor...
Știu că vrei să mă protejezi,
dar am visat la așa ceva toată viața mea.
Știi asta.
Dar, dacă pățiți ceva, nu mi-aș putea-o ierta.
Marina!
Vin!
Lasă-mă să dau de capăt investigației.
Ai încredere în mine.
Haide!
Nu există senzație de libertate mai puternică.
- Stai calmă, ce-a fost mai rău a trecut. - Emoțiile.
Fiindcă ești cu mine?
Nu. Fiindcă o să găsim ucigașul.
Sigur.
Nu sunt una dintre fetele alea pe care le emoționezi ușor.
Nu?
N-a fost distractiv!
Ei bine, acum arăți mult mai bine.
Am trăit moduri mai interesante de a-mi ciufuli părul.
Sigur.
Acolo.
Pe-acolo!
Impresionant!
Pot să știu ce ții acolo?
Masca.
Cum altfel să explicăm meșteșugarului ce căutăm?
O femeie prevăzătoare.
Nu-mi spui ceva despre el?
Îl cheamă Abdul Alhzared.
E martor protejat, așa cum ți-am spus.
Are o cicatrice de-a lungul feței,
pentru că a fost prins și torturat în timpul Războiului din Rif.
Ai fost în Războiul din Rif?
Sunt multe lucruri pe care nu le știi încă despre mine, dră Quiroga.
Marina?
Marina, tu ești?
Héctor?
N-ar fi trebuit s-o las să plece.
Poftim?
S-a dus cu detectivul Castaño în căutarea făuritorului măștii.
Parcă îl eliminaserăți pe Castaño dintre suspecți.
Dv. n-ar trebui să fiți aici.
Marina nu este o femeie din Casa Apei.
Nu e una dintre noi.
Dar are toate informațiile despre caz.
Dacă aș fi criminalul...
aș ști ce să fac.
Acolo e.
Abdul!
Frumos!
Abdul!
Ei bine...
Nu pare să fie aici.
Fascinant.
Deci, ce facem acum?
Improvizăm.
Tatăl tău te-a învățat să aprinzi un foc de tabără?
Doar nu sugerezi să dormim aici!
Ține focul aprins, vin repede.
Mai stai mult?
Ce mâncăm la cină?
Iguana la grătar?
Hai, surprinde-mă! Ce avem la cină?
Ajutor!
Castaño, ajută-mă! Ajutor!
Ajutor!
Cum ai putut să lași masca ucigașului nesupravegheată?
Ține mereu probele la tine!
Prieteni?
N-a fost amuzant.
Marina.
Nu te supăra! A fost o lecție.
Marina.
Liniște!
Abdul!
Abdul Alhzared! Sunt Castaño!
Castaño. Prieten!
Așteaptă aici!
Andrés?
Pacea fie cu tine.
Și cu tine.
Ea cine e?
Ea e Marina Quiroga.
Nepoata lui Don Eloy.
Dle Alhzared, avem nevoie de informații despre masca asta.
Alastor.
Poftim?
Trebuie să știm cine a comandat-o.
Omul ăsta e foarte periculos. A ucis femei...
Îmi pare rău că nu te pot ajuta.
Nu mă asculți. Îți spun că omul ăsta e un criminal.
Mă tem că tu ești cea care nu ascultă.
Abdul, avem nevoie de niște piste ca să investigăm mai departe.
Nu avem nicio intenție să te compromitem.
Sunt arestat ca vinovat pentru aceste crime.
Și am reușit să ies, datorită drei Quiroga,
pentru a-mi dovedi nevinovăția.
Cred că am păstrat ceva din comanda aia.
Dicționar infernal, de Jacques Collin de Plancy.
„Alastor.”
Ucigașul a rupt pagina.
Oriunde ar fi cartea, e incompletă.
Mulțumesc, prietene.
Fie ca norocul să vă însoțească.
Se apropie o furtună.
N-ar trebui să ne întoarcem până trece furtuna?
Ar trebui să mă îngrijorez?
Ce se întâmplă?
Castaño, care-i problema? Ce se petrece?
Calmează-te, te rog.
Foc! O să murim!
- Foc! - Calmează-te!
O să murim!
Pune-ți ceva peste gură! Fă-o!
Acoperă-ți gura!
- Ce faci? - Ai folosit vreodată o parașută?
Ce? Nu!
Ia-o pe a ta!
Nu e nimic aici!
Ce facem, Castaño?
Ce facem?
Ține-te strâns de mine!
Sărim împreună.
Ce?
Nu te uita!
Uită-te la mine!
Nu-mi da drumul!
- Cordelina! - Ce?
Cordelina!
O să trag cordelina!
Ține-te bine!
Nu-mi da drumul!
- Ești bine? - Da.
Statuia!
Nu!
Am reușit!
Castaño!
Andrés!
Nu mi-ai mai spus niciodată Andrés.
Credeam că ai murit.
Prieteni?
Prieteni.
- Héctor! - Marina!
Sunteți bine?
Sunt bine.
Ce s-a întâmplat?
L-am găsit pe meșteșugar. Ne-a dat asta.
Și tatăl dv. avea o carte ca asta.
Vedeți?
Ornamentul este exact la fel.
Tatăl dv. folosea cartea asta ca să-și ilustreze anumite cazuri.
Nu v-a spus niciodată despre asta?
Nu.
Deci, unde este cartea?
Să vedem...
Trebuie să fie...
Uite-o!
Sonia.
A fost ucisă acum 30 de ani în Casa Apei.
Dar nu mi-am imaginat niciodată că el a fost.
O CHESTIUNE PERSONALĂ EPISODUL 7: DEMONUL RĂZBUNĂRII
Subtitrarea: Iulia Rolle
Redactor Robert Ciubotaru