‫אובילאר, 1944‬
‫אל תזוז!‬
‫מי זה?‬
‫- מה מטריד אותך? - הכול.‬
‫הכול לא בסדר, פרנץ. אני...‬
‫אני כלואה כל היום בחדר שאני שונאת. אני...‬
‫אני פוחדת.‬
‫אני כל הזמן פוחדת שתיהרג,‬
‫פוחדת שאחי ייהרג.‬
‫לא משנה מה יקרה, אני אאבד את הכול!‬
‫תפסיק! אתה מקשיב לי?‬
‫אני שונא את המלחמה הזאת.‬
‫אני שונא את היטלר, את גרמניה ואת צרפת.‬
‫את היחידה שאני מוכן להקריב את חיי למענה.‬
‫את המולדת שלי, מדלן.‬
‫הדגל שלי.‬
‫כבר לא מדובר רק בי.‬
‫תפתחו!‬
‫זוהי לונדון,‬
‫עם מבזק חדשות השעה 18:00 של הבי-בי-סי.‬
‫עם פרנסואז, תשכח מוויקטור הוגו.‬
‫אם תדקלם פואמה, היא תשליך עליך מצנם.‬
‫פרנסואז אוהבת ששולטים בה, לא כמו אשתך.‬
‫- תפסיק. - אני רציני.‬
‫הפנטזיה של פרנסואז מיושנת מאוד.‬
‫- תפליק לה בישבן ותגיד לה לסתום. - בסדר.‬
‫- ובזמן הסקס? - אותו דבר.‬
‫היא עושה את כל העבודה.‬
‫איי!‬
‫אני מצטער.‬
‫טוב, תן לי לראות אותך.‬
‫בסדר.‬
‫- תעמוד זקוף. - אני עומד זקוף.‬
‫תגיד, "תחי צרפת".‬
‫- בחייך... - תגיד את זה!‬
‫תחי צרפת.‬
‫קדימה! תחי צרפת!‬
‫תחי צרפת!‬
‫קומו, ילדי המולדת‬
‫יום התהילה...‬
‫מה אתה מספר לאשתך?‬
‫- מה כוונתך? - כשאתה לא ישן בבית. מה אתה אומר?‬
‫בחיים לא ביקרתי בנאנסי.‬
‫עיר יפה.‬
‫באיזה מלון תתארח?‬
‫אני לא יודע, ברטין מטפל במכירה.‬
‫הגרנד הוטל דה לה ריין? מלון דה גיס?‬
‫- זה המלון, אני חושב. - באמת?‬
‫מפואר.‬
‫נראה שהם מעריכים אותך.‬
‫מאז שמכרתי שני שעוני פטק פיליפ, הם רוצים לנשק אותי.‬
‫אני גאה בך.‬
‫באמת, אני...‬
‫אתה נראה נהדר.‬
‫טוב מאי פעם.‬
‫לא אהבת את הזקן?‬
‫אהבתי.‬
‫לא אהבתי את הבחור מאחורי הזקן.‬
‫אני אאחר, אני חייב לזוז.‬
‫כן, הגיע הזמן.‬
‫תן לי לראות.‬
‫שמרת אותו?‬
‫מאז ומעולם.‬
‫הדבר היחיד שהיא השאירה.‬
‫אהבתי אותה, אתה יודע.‬
‫אני שונא אותה,‬
‫אבל אהבתי אותה.‬
‫טוב, תלך.‬
‫- תכניס אותו לגרון שלה. - כן.‬
‫שלום, גברתי.‬
‫שלום.‬
‫גסטון?‬
‫אתה כאן, יקירי?‬
‫קניתי לך עוף.‬
‫הלכתי לשתי חנויות,‬
‫לא מצאתי לבבות דקל.‬
‫הנה אתה, מותק.‬
‫למה לא ענית לי?‬
‫היה לך יום מוצלח?‬
‫כן?‬
‫אני אכין לך תה.‬
‫כפית סוכר אחת? שתיים?‬
‫בלי סוכר? טוב...‬
‫זה טוב. אתה רציני, אני גאה בך.‬
‫לא, אתה לא שמן, מותק.‬
‫חוץ מזה, אתה יודע,‬
‫יחסית לגילנו, אהובי,‬
‫אתה נראה לא רע בכלל.‬
‫תגיד,‬
‫דיברת עם מוריס על החרסינה?‬
‫כן? נו?‬
‫באמת?‬
‫טוב...‬
‫אתה יודע, אני לא מבינה בזה הרבה,‬
‫אבל אני בטוחה שאתה צודק.‬
‫המתחרים הערב...‬
‫אלפונס‬
‫זה נראה טוב. מה זה?‬
‫בחייך, קולונל. זה יום חמישי.‬
‫כמובן. טיפש שכמותי.‬
‫אתה אוהב הרבה שום בתבשיל הקיבה.‬
‫זה בגלל השורשים שלך ממחוז ואנדה.‬
‫מצוין.‬
‫- זה לא מים! - זה ליקר אגסים.‬
‫יש בעיה, קולונל?‬
‫אף פעם.‬
‫אני צרפתי.‬
‫ולא סתם צרפתי.‬
‫מה היא עושה?‬
‫היי!‬
‫אי אפשר לסיים את התבשיל?‬
‫גבר בדרגתך מסוגל לעשות שני דברים במקביל.‬
‫שלום, זה אלפונס. תשאירו הודעה.‬
‫ניכנס לתוך השכונה העשירה,‬
‫נעצור מול הבניין, נוודא שאיש לא רואה אותנו,‬
‫נעלה למעלה, דלת חמישית משמאל, ניקח את הכסף ונתחפף.‬
‫- הכול מובן? - בטח.‬
‫אתה מקשיב לי?‬
‫- הכלב... - אני מדבר אליך!‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אם לא תקשיב, אנחנו נפשל.‬
‫- אנחנו מקשיבים. - באמת?‬
‫מה אתה עושה כשאתה נכנס פנימה?‬
‫מה התפקיד שלך?‬
‫- אתה נכנס... - כן.‬
‫- יש מסדרון. - כן.‬
‫הסלון מצד שמאל.‬
‫מצד ימין, אידיוט. השירותים בצד שמאל.‬
‫אחרי הסלון, מצד שמאל, נמצא חדר השינה.‬
‫ואז?‬
‫בחדר השינה יש מיטה ו...‬
‫- אתה רציני? - מה?‬
‫דה! ראית פעם חדר שינה בלי מיטה?‬
‫לפעמים אין מיטה. לאחותי אין מיטה.‬
‫היא שרמוטה.‬
‫- תסתום. - היא אף פעם לא ישנה שם.‬
‫תסתמו את הפה.‬
‫תניח לאחותו! מרקו, תסתכל עליי.‬
‫- מה יש בחדר השינה? - יש...‬
‫את הכספת.‬
‫איפה היא?‬
‫בתוך השידה.‬
‫בארון, מטומטם! בארון!‬
‫תפסיק לשחק אותה סוכן נדל"ן.‬
‫אתה טיפש כל כך, המוח שלך כמו דייסה!‬
‫אני לא יכול לסמוך על זומבי שלא מסוגל להבדיל בין שידה לארון!‬
‫אימא שלך בארון.‬
‫מה אמרת? בן זונה!‬
‫תפסיק!‬
‫אחי...‬
‫- קח את זה. - חרא!‬
‫תירגע, אחי. נטפל בזה, תירגע.‬
‫אני לא אח שלך.‬
‫הבנת? אתה לא אחי.‬
‫תסתמו את הפה. אין לי אף אחד.‬
‫הבנתם? אין לי אף אחד.‬
‫אני מבין.‬
‫אני באמת מבין.‬
‫כמובן.‬
‫להתראות.‬
‫ככה נפרדים מ-400 אירו.‬
‫- מה כוונתך? - היא לא תשלם.‬
‫עשיתי את עבודתי.‬
‫אני כל הזמן אומר לך שסקס הוא לא מה שחשוב ללקוחות.‬
‫בסדר, אבל זאת עדיין עבודה קשה.‬
‫למה הבאת פרחים?‬
‫לא פרחים, ורד אחד.‬
‫מה זה, קולונל?‬
‫- חשבתי ש... - לא אמרתי שזה דייט.‬
‫הפנטזיה שלה היא קצין שבא כדי לאכול ולגמור.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫דמות הקולונל מבוססת על אדם אמיתי.‬
‫הוא שחרר לבדו שלושה כפרים והרג 40 גרמנים.‬
‫לא היה לו זמן לקטוף סיגליות.‬
‫אני מצטער, לא ידעתי. אז אני צריך להיות שמוק?‬
‫לא שמוק. בחור בסגנון של פעם.‬
‫- היא בישלה בשבילי. - אז?‬
‫זה מה שהיא אוהבת, לבשל, לטפל בך ולחטוף סטירה.‬
‫- למה הודית לה? - זה היה מעולה, תודה.‬
‫לא, אני אעשה את זה.‬
‫- זה כבד. - אתה טיפש?‬
‫ראית פעם קצין מפנה שולחן?‬
‫קולונל...‬
‫- גם שטפת כלים? - כן.‬
‫תלבש סינר אם אתה רוצה לנקות, יש בזה פחות כסף.‬
‫ומה קרה אחר כך?‬
‫לקחת אותה למיטה ונישקת אותה במצח?‬
‫ריחמתי עליה.‬
‫הזהרתי אותך, לעזאזל!‬
‫הבחור בא, אוכל, גומר והולך.‬
‫הוא לא אומר תודה.‬
‫כן, אבל זה...‬
‫תצטרך להתרגל לזה.‬
‫לדור הזה לא היה את סימון דה בובואר.‬
‫אני מצטער.‬
‫תפסיק להתנצל.‬
‫וכשגמרת,‬
‫אחזת בפרצופה ואמרת...‬
‫מצטער, סליחה.‬
‫זה קרה מהר, אז...‬
‫אז מה? חייבים להחמיא לה!‬
‫אתה חושב שהיא רגילה לזה בגילה? היא בת 77!‬
‫אבל יש לה פנים יפות, יש לה...‬
‫אל תיקשר אליה, אנחנו לא נפגוש אותה יותר.‬
‫בסדר.‬
‫אבל זה לא נורא. תפצה על זה מחר.‬
‫אני לא מודאג.‬
‫הלקוחה של מחר אוהבת‬
‫להתייחס אליך כמו לזבל.‬
‫כמו אשתך.‬
‫אני מתלוצץ.‬
‫אתה לא מתלוצץ.‬
‫לא, אתה צודק.‬
‫חזרתי מוקדם. אני אמור להיות בנאנסי עד מחר בערב.‬
‫רוצה לישון כאן?‬
‫- זה בסדר? - מה?‬
‫- אתה בסדר? - כן.‬
‫- אני מפנה מקום. - תודה.‬
‫- זהו זה. - כך טוב יותר.‬
‫כן.‬
‫נהגת לעשות את זה בילדותך.‬
‫הנה. קחי את התיק הזה. הוא חשוב.‬
‫בסדר גמור.‬
‫עד יום שלישי אוכל להציג נוסח סופי‬
‫של חוק הפחתת גודש התנועה.‬
‫תודה, אוד.‬
‫כתבתי גם סיכום על פרויקט ואלזי.‬
‫אנחנו עדיין דנים במנהרה המטופשת הזאת?‬
‫קיבלתי החלטה, המושל מגבה את החלטתי.‬
‫אנרי, מה יש לנו היום?‬
‫חשבתי שנוכל לדון בדוח של קיי-אל-אם...‬
‫מה השר חושב?‬
‫הוא לא קרא?‬
‫שייקח את הזמן.‬
‫הצרפתים סבלניים, זאת עובדה ידועה.‬
‫אוד, קפה, בבקשה?‬
‫- קפה? - לא בשבילי.‬
‫- לא, תודה. - קפה ריסטרטו אחד לאנרי.‬
‫אתה נראה ישנוני.‬
‫זהו זה.‬
‫"אנו נפגשים שוב, גברתי.‬
‫"מכל האהבה שיש בנשמתי,‬
‫"שלך היא העדינה מכול והראשונה.‬
‫"את זוכרת את הסיפור שלנו?‬
‫"שמרתי אותו בזיכרוני.‬
‫"סבורני שזה קרה בקיץ שעבר."‬
‫- היי. - היי.‬
‫הגעת בזמן לארוחת ערב.‬
‫שיניתי את התוכנית. אני אחראית על ימי שלישי, אתה על ימי רביעי,‬
‫וכן הלאה.‬
‫שב.‬
‫נראה טעים.‬
‫אני צריך לנסוע שוב.‬
‫- את הכנת את כל זה? - הזמנתי ב"אובר איטס".‬
‫אין לי זמן. בבקשה.‬
‫- סליחה. אני מצטערת. - זה בסדר.‬
‫- איך היה בנאנסי? - מצוין.‬
‫- ניסית להתקשר אליי? - כן.‬
‫שכחת את זה.‬
‫עם תעודת הזהות וכרטיס האשראי.‬
‫איך הסתדרת?‬
‫כן, תודה.‬
‫- הנה זה. - איך?‬
‫ביקשתי מברטין שילווה לי כסף.‬
‫ובמלון דה גיס?‬
‫היה לך נוף של הכיכר?‬
‫כן, החדר השקיף על הכיכר, ראיתי...‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא יודעת מה קורה לי.‬
‫מה קרה, מרגו?‬
‫איפה היית, אלפונס?‬
‫לא היית בנאנסי, התקשרתי למלון.‬
‫- למה עשית את זה? - אני לא יודעת.‬
‫אינסטינקט. הדרך שבה דיברת על זה.‬
‫אתה לא יודע לשקר.‬
‫אתה נראה כמו אידיוט כשאתה משקר.‬
‫כמו עכשיו.‬
‫תגיד את האמת או שאזרוק את החציל.‬
‫- ג'יגולו? אבא שלך? - כן.‬
‫כלומר, עכשיו כבר לא ממש.‬
‫ז'אק הג'יגולו. לעזאזל.‬
‫הייתי מסוגלת לדמיין כל דבר, אבל זה מטורף.‬
‫ז'אקו המסכן.‬
‫הוא נראה עצוב מאוד בכיסא.‬
‫אילו ראית אותו כשהוא מדבר עליה. הוא גבר אחר.‬
‫אז מה אתה עושה?‬
‫אני מטפל בו.‬
‫רוחץ אותו, מכניס אותו למיטה... מקנח לו את האף.‬
‫- באמת. - אני עוזר לו לבצע את התרגילים שלו.‬
‫ארבעת השבועות הראשונים קריטיים.‬
‫הוא לא מסוגל להסתדר לבד. אם לא אעזור לו, הוא ימות.‬
‫לא משנה מה דעתנו עליו, הוא גידל אותי.‬
‫הוא הקשר האחרון שלי לאימא שלי.‬
‫אני מבינה.‬
‫מצטער, הייתי צריך לספר לך.‬
‫לא, זאת אשמתי.‬
‫אני קשוחה מדי איתך, אני יודעת.‬
‫אני תוקפת אותך לפני שאתה מספיק לדבר.‬
‫אני בתו של איש צבא.‬
‫אני חוזרת על אותן טעויות שאבי עשה.‬
‫תסתכל עליי, אלפונס.‬
‫אולי אנחנו לא הזוג המושלם,‬
‫אין תשוקה מדי לילה,‬
‫אבל אנחנו צוות.‬
‫אני אוהבת את זה שעמוק בפנים שנינו רוצים זה בטובת זה.‬
‫אני תומכת בך, אתה תומך בי.‬
‫וכל מה שבנינו,‬
‫בנינו מפני שאנחנו בוטחים זה בזה.‬
‫אני מבטיחה להיות נחמדה יותר.‬
‫באמת?‬
‫אבל תבטיח לי,‬
‫תסתכל לי בעיניים,‬
‫תבטיח לא לשקר לי שוב לעולם.‬
‫תגיד שאתה אוהב אותי!‬
‫תבטיח לי.‬
‫אני מבטיח.‬
‫ז'אק: איפה אתה? אתה מאחר!‬
‫זה הוא.‬
‫יעשו לו בדיקות מחר כדי לבדוק אם יוכל ללכת שוב.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני יכול להתקלח?‬
‫אתה גר כאן.‬
‫חשבתי שהמוח שלי התקלקל.‬
‫משהו התקלקל, אני לא יודע מתי זה קרה, אבל...‬
‫מאז, יש...‬
‫זה עובד שוב?‬
‫כן. אני לא יודע למה, אבל כן.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫זה יותר מזה, זה...‬
‫זה מדהים.‬
‫זה כאילו מישהו שלף‬
‫צינור מתוך הגרון שלי.‬
‫או ניקה חול מעיניי.‬
‫- מה שמך? - אין לי שם.‬
‫- אתה לא רוצה לדבר? - לא.‬
‫- אפשר לקבל את הכסף? - עכשיו?‬
‫כן, עכשיו.‬
‫אני מעדיף לאונן ולהסתכל עליך.‬
‫בסדר.‬
‫אני יכול לגעת בך?‬
‫תעשה מה שצריך, בלי שאלות.‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫- הזמנו שולחן. מרתה דרומו. - כן.‬
‫בוא אחריי. היא עדיין לא הגיעה.‬
‫תודה.‬
‫יש לך מזל שאתה נפגש עם מרתה הערב.‬
‫אף פעם לא משעמם איתה.‬
‫תכבה את זה, זה דוחה.‬
‫- זה לא מזיז לי. - תכבה, בבקשה.‬
‫היא תכננה את הכול מראש.‬
‫היא הזמינה שולחן בלה טיוואן ב-21:15.‬
‫מה אפשר להציע לך?‬
‫- תודה, אבל אני מחכה למישהי. - כמובן.‬
‫אני אצטרך להדביק לך שפם.‬
‫למה?‬
‫לגבר שהיא מפנטזת עליו היה שפם.‬
‫סתם שמוק.‬
‫התסריט פשוט למדי, זאת הצעת נישואים.‬
‫- אגב, תסיר את הטבעת. - בטח.‬
‫היא קנתה את הטבעת שאתה תיתן לה.‬
‫תביא את זה.‬
‫כתוב "מרתה" על הקופסה.‬
‫- מרתה? - כן.‬
‫לפי גודל הטבעת, אין לה בעיות כספיות.‬
‫אני מתנצלת על האיחור, אני לא מכירה את האזור.‬
‫בחרת במסעדה יפה מאוד. לכבוד מה?‬
‫אני לא יודע, רציתי...‬
‫ללכת למקום יפה כמו העיניים שלך.‬
‫ואוכל טוב.‬
‫- זה... - אל תהיה לחוץ כמוהם.‬
‫- תרצו להזמין? - כן.‬
‫מה בא לי?‬
‫שמפניה?‬
‫בשום אופן לא, היא גורמת להבל פה מסריח.‬
‫אנחנו נתנשק, אני לא רוצה שתסבול.‬
‫אני אשתה ויסקי נקי.‬
‫- איזה? - הכי ישן שיש.‬
‫- גם בשבילי. - תודה.‬
‫תודה.‬
‫לכולם כאן יש מקל בתחת.‬
‫- שלום, אהובי. - שלום.‬
‫דיברת עם אבא שלך?‬
‫סליחה?‬
‫אמרתי לך שאני לא רוצה לנסוע איתם ללה טוקה בקיץ.‬
‫אני מכבדת את הוריך ואוהבת אותם,‬
‫אבל לא אעבור את הסיוט הזה שוב.‬
‫לאן תרצי לנסוע, אהובתי?‬
‫דיברנו על זה כבר 100 פעמים. אתה לא מקשיב?‬
‫לא. אני מעדיף להסתכל עלייך.‬
‫לרוולו, איטליה, כי כבר היינו שם.‬
‫- בסדר, לכבוד איטליה. - לכבוד איטליה.‬
‫לחיים.‬
‫- הלו? - זו...‬
‫טוב לשמוע את קולך.‬
‫לקח לך זמן עד שהתקשרת.‬
‫משהו קרה במשרד באותו יום.‬
‫- אני טועה? - אני לא יודעת.‬
‫את לא יודעת?‬
‫אני חושבת שאני לא רוצה לדעת. בסדר...‬
‫- אני חייבת לזוז. - למה?‬
‫לעזאזל.‬
‫לפני שנזמין, יש משהו שאני רוצה להגיד לך.‬
‫- זה לא יכול לחכות? - לא.‬
‫זה חשוב? אני שונאת שמפריעים לי כשאני קוראת.‬
‫אני מניחה שזה לא שוקולד.‬
‫אם זה מה שאני חושבת שזה, תכרע ברך מיד.‬
‫אז...‬
‫אהובתי,‬
‫האם תהיי לי לאישה?‬
‫שב.‬
‫מרתה תבחן את סבלנותך, בחור.‬
‫- מה? - בחייך. קלוד, שב.‬
‫כולם מסתכלים, זה מביך.‬
‫כמו שאומרים, "אל תלחץ עליה, היא מלאה בדמעות."‬
‫אם אתה לא יודע מה אתה רוצה, גם היא לא תדע.‬
‫אז בחרת במקום הזה לרגע הבלתי נשכח הזה?‬
‫כשאנחנו מוקפים באנשים לחוצים ובזקנות עם פודלים?‬
‫מקסים כל כך.‬
‫- תקשיבי... - לא, אתה תקשיב.‬
‫לכן אני לא רוצה יותר לבקר אצל ההורים שלך,‬
‫ולכן עזבתי את פבריס.‬
‫האנשים האלה אוכלים ושותים בהתאם למעמד שלהם.‬
‫אני מצטער.‬
‫ראיתי כיצד אימי מתה משעמום. אני קיוויתי‬
‫שהגבר שיציע לי נישואים יכיר אותי מספיק טוב‬
‫כדי לא לעשות את זה בחדר מתים.‬
‫ובכן...‬
‫אני חייב להודות שאני מעט מבולבל. אני לא יודע...‬
‫- את רצית לבוא לכאן. - אני?‬
‫אני בחרתי את המסעדה? על מה אתה מדבר?‬
‫מסעדת גורמה לאניני טעם שמתמחה בבשר?‬
‫"הצעות: צלעות חזיר,‬
‫"בשר עגל מוקרם." אני צמחונית.‬
‫יש לי בחילה רק מלקרוא את זה.‬
‫סליחה, גברתי?‬
‫הכבשה המתה שלך מבושלת מספיק?‬
‫את שומעת אותה פועה?‬
‫הטבעת לא מתאימה, היא לא בגודל שלי.‬
‫תתחתן עם בת דודה שלך, הוריך יהיו מאושרים.‬
‫טוב, אני מתנצל בשמה.‬
‫מרתה!‬
‫אלפונס.‬
‫- ערב טוב. - ידעתי שזה אתה.‬
‫חשבתי לעצמי, "לא ייתכן שזה הוא."‬
‫- טוב, זה אני. - השתנית.‬
‫- אתה אלגנטי מאוד. - אכן.‬
‫קלואי, אשתי.‬
‫- נעים להכיר. - שלום.‬
‫- את מאוהבת? - סליחה?‬
‫כי אני עומד לתת לו סטירה.‬
‫- כן? - היא עזבה.‬
‫אני יודע, תירגע. ליד הרציפים, בסמוך לכיכר דופין.‬
‫- באמת? - אל תדאג. תעשה מה שאני אומר.‬
‫- זה היה חלק מהתוכנית? - לך. שום דבר לא קל עם מרתה.‬
‫- זה מטורף. - זה יפהפה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אל תיגע בזה.‬
‫אני אדבר עם לואי, אסביר את הכול,‬
‫אז תוכל לגעת.‬
‫אני מקשיב.‬
‫לא מול הטיפשים.‬
‫- למה? - מה?‬
‫חבר'ה, קדימה.‬
‫תלכו, ניפגש אצל צ'ארלי.‬
‫תלכו כבר!‬
‫תבחר אקדח, אחי.‬
‫אתה אוהב את זה, נכון?‬
‫זה כבד בטירוף.‬
‫אתה חתיכת חרא.‬
‫מה?‬
‫תניח את האקדח. תשב ותקשיב לי.‬
‫תסלחי לי.‬
‫- אפשר להחליף אותך? - בסדר.‬
‫את צודקת. רציתי להרשים אותך עם המסעדה המחורבנת הזאת.‬
‫אין צורך להרשים אותי ככה.‬
‫- אני יודע. - היית צריך לרדוף אחריי.‬
‫למה לא רדפת אחריי?‬
‫אתה לא אוהב אותי מספיק כדי לרוץ קצת?‬
‫כרגיל חשוב לך מה חושבים.‬
‫אתה מפחיד אותי.‬
‫איפה הגבר הצעיר שהלך ללמוד בבי"ס לאמנויות בניגוד לרצון הוריו?‬
‫הוא כאן. עומד מולך.‬
‫והוא אוהב אותך.‬
‫אתה לא רוצה לשאול אותי משהו?‬
‫האם תהיי...‬
‫- לא! - מה?‬
‫הבחור ההוא נועץ בי עיניים.‬
‫מה?‬
‫הוא לא מסתכל עלייך.‬
‫למה לא? אני לא אישה מהסוג שגברים נועצים בה מבטים?‬
‫ודאי שכן.‬
‫זה בלתי נמנע, אני מבין את זה.‬
‫תמיד אצטרך להתעלם מכך שגברים נועצים בך מבטים.‬
‫ולא תעשה דבר? המבט הסוטה שלהם לא מפריע לך?‬
‫- אהובתי... - "אהובתך."‬
‫אתה מניח לו להכתים אותי עם התשוקה המטונפת שלו?‬
‫שלום. תסלחו לי.‬
‫אני מעמיד פנים שאני מבקש מכם להפסיק להביט בגברת ההיא.‬
‫מה?‬
‫הגברת בבר.‬
‫היא אימא שלך?‬
‫לא, היא לא אימא שלי.‬
‫אבל אני חייב להעמיד פנים‬
‫שאני צועק עליכם.‬
‫אתה משוגע, לא הסתכלתי על הכלבה הזקנה שלך.‬
‫- אין צורך במילים האלה... - תעוף מכאן, תסתלק.‬
‫- מה? - תתחפף!‬
‫- תפסיק. - תתחפפי, כלבה זקנה!‬
‫- איך קראת לה? - זה בסדר.‬
‫רגע. איך קראת לה?‬
‫למה?‬
‫היא אהבת חיי.‬
‫מה תעשה?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫תפסיק! זה בסדר!‬
‫- מה הבעיה שלך? - תפסיק!‬
‫תפסיק! די!‬
‫אני שונא שמדברים ככה.‬
‫אז אסור להסתכל עליי?‬
‫זה לא מה שאמרתי. שמעת מה אמרתי?‬
‫ומה אם אהבתי את זה שהוא הסתכל עליי?‬
‫אני הרכוש שלך? אנחנו חיים בשנות ה-50?‬
‫- אלה הנישואים שאתה מציע? - אני מבין.‬
‫לילה טוב, אני הולך לישון. תשמרי את הכסף שלך.‬
‫אוי, לא.‬
‫אני לא מאמין!‬
‫תסלח לי. אני מצטערת.‬
‫אני לא מבין. למה?‬
‫אני פוחדת לאבד אותך.‬
‫אני מעדיפה למות מאשר לראות אותך עוזב.‬
‫אם את אוהבת אותו, למה את מסרבת להצעתו?‬
‫אני לא מסרבת, אבל...‬
‫אני רוצה שזה יקרה בדיוק כמו בחלום שלי.‬
‫אל תביני לא נכון, גברת, אבל את קוץ בתחת.‬
‫אני אוהבת שאתה קורא לי "גברת".‬
‫זה מזכיר לי את הפעם ההיא שבאת לדבר איתי מחוץ ל"אלדו".‬
‫אמרת, "ערב טוב, גברת, אני חבר של בן דוד שלך.‬
‫"אני עושה פיקניק מחר באגם סן-קאסיין."‬
‫הלכנו לשחות. היה קר.‬
‫השיניים שלי נקשו, גם שלך.‬
‫ואני אמרתי...‬
‫"אני גרה לא רחוק.‬
‫"בוא אליי להחליף בגדים."‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני גרה לא רחוק.‬
‫אתה בא?‬
‫אני אשאיל לך את האקדחים, אתה תטפל בעניינים שלך.‬
‫אבל דע לך,‬
‫אני לא בוטח בך. אני לא אוהב בחורים כמוך.‬
‫בני טובים עם נעלי "אייר מקס" שמשחקים אותה קשוחים.‬
‫- אתה סתם מתרומם קטן. - מה אמרת?‬
‫אני מזהיר אותך, אחי. אני נשבע.‬
‫"אני מזהיר אותך"?‬
‫מזהיר ממה?‬
‫את מי אתה חושב שאתה מפחיד?‬
‫אתה מזהיר אותי? אתה רוצה שאירה בך?‬
‫תקשיב לי.‬
‫תחזור אחריי.‬
‫כל מה שאני אומר, אתה אומר. בסדר?‬
‫לא שמעתי. "בסדר"?‬
‫בסדר.‬
‫אני סתם נער ממעמד הביניים‬
‫שמשחק באקדחים.‬
‫לעזאזל. אני סתם נער ממעמד הביניים שמשחק באקדחים.‬
‫אני אוהב לזיין גברים בתחת.‬
‫תסתום את הפה!‬
‫- תגיד. - לא.‬
‫- בחיים לא אגיד את זה. - רוצה את האקדחים?‬
‫כן, אבל לא אגיד את זה.‬
‫תגיד את זה.‬
‫לא.‬
‫תן לי את הבגדים שלך. אייבש אותם.‬
‫- מה הבעיה? - ידעתי.‬
‫- זה היה טוב מכדי להיות אמיתי. - מה זה?‬
‫כל הזמן חשבתי לעצמי, "תיזהרי". שניכם מפלצות.‬
‫- על מה את מדברת? - עליה.‬
‫- "עליה"? - זה.‬
‫זה המצית שנתתי לאחותי לכבוד יום הולדתה.‬
‫היא האחת בשבילך.‬
‫היא שקטה יותר, תובענית יותר ונשית יותר ממני.‬
‫היא תשמח לאיד. בנים נהגו להעדיף אותי.‬
‫אתם תהיו מאושרים יחד.‬
‫- אני חושבת שאקפוץ. - לא, מרתה!‬
‫- אל תתקרב אליי. - מרתה!‬
‫חכי.‬
‫- מרתה. - אל תתקרב יותר.‬
‫לא אתקרב.‬
‫אחותי מוצצת טוב? השיניים הבולטות שלה לא מפריעות?‬
‫אז בזה מדובר.‬
‫הוא עזב אותך בשביל אחותך?‬
‫מה יש לה שאין לי?‬
‫כלום. אני בטוח שאין לה שום דבר שאין לך.‬
‫- מה? - הייתי פחדן.‬
‫הפחדת אותי, ואת יודעת את זה.‬
‫בואי הנה.‬
‫תמשוך אותי למעלה! בבקשה!‬
‫- שאעזוב אותך? - זה לא מצחיק!‬
‫תמשוך אותי למעלה.‬
‫שילמת עבור הצעת נישואים.‬
‫אני אציע לך שוב ואת תגידי כן.‬
‫- בסדר? - בסדר.‬
‫- מבטיחה? - כן, אבל תזדרז!‬
‫- האם תהיי אשתי המזוינת? - כן!‬
‫- אני לא שומע. - כן!‬
‫- לא. תפסיק. - מה?‬
‫לא הלילה. משהו לא בסדר.‬
‫לעזאזל!‬
‫קח.‬
‫- אמרתי לך. היא מורכבת. - מה אתה אומר.‬
‫- אבל לא היה משעמם. - לא. למרבה הצער.‬
‫אל תתלונן. היא משלמת טוב.‬
‫תרגיע עם החמאה.‬
‫בחייך. אוכל זה כל מה שנותר לי.‬
‫לא מאוחר כל כך.‬
‫יש לך משהו בשבילי?‬
‫מה כוונתך?‬
‫- שב, קולונל. - תסתמי.‬
‫בבקשה.‬
‫- הכול בסדר? - מה אכפת לך?‬
‫זה קשה כמו נעל. את רוצה לשבור לי את השיניים?‬
‫- אני מצטערת. - אל תיגעי בזה!‬
‫- אסתפק בזה, שבי. - כן.‬
‫פרנסואז מוכנה לספוג הכול.‬
‫היא הסיוט של הפמיניסטיות.‬
‫החרא הזה לא מבושל מספיק.‬
‫את מתכוונת לשבת שם ולהסתכל עליי?‬
‫תרדי למטה. אנחנו במלחמה, זוכרת?‬
‫זה טוב.‬
‫ילדה טובה.‬
‫יופי של עבודה. ככה.‬
‫אל תתרשלי, את לא עד כדי כך טובה. תזדרזי, קדימה.‬
‫קצב קבוע, קדימה! ו... זהו זה.‬
‫- ערב טוב, סמל. - רס"ן.‬
‫- מה כל ההמולה הזאת? - אנחנו חוגגים עם זונה של הגרמנים.‬
‫- היא מקבלת את מה שמגיע לה. - זוזו הצידה.‬
‫תעזבו אותה מייד!‬
‫או שאדווח לקולונל!‬
‫האם הוא יאשר התנהגות ברברית שכזאת?‬
‫מה שמך, סמל?‬
‫מוריס ברג'רון.‬
‫תוריד את המעיל ותכסה את האישה.‬
‫הזונה של הגרמנים?‬
‫תסתום! תציית לפקודה.‬
‫משוחרר.‬
‫בואי איתי.‬
‫בבקשה.‬
‫זונה מזוינת!‬
‫משת"פית!‬
‫אני כותבת לך כדי לומר שאלמלא אתה, חיי היו שונים.‬
‫לעולם לא אשכח את מה שעשית באותו לילה.‬
‫יש פעולות שיכולות לשמור על אש בוערת אפילו בתוך הלב הקר ביותר.‬
‫במשך שנים, השתמשתי בכל כוחותיי כדי לחיות חיים נורמליים.‬
‫לא משנה איך אנשים ישפטו את עברי,‬
‫אהבתי גבר שלא רציתי לאהוב‬
‫בעיצומה של מלחמה שהוא לא רצה לקחת בה חלק.‬
‫בלילה שבו הצלת אותי ממעשה הזוועה הזה,‬
‫נשאתי בבטני את פרי האהבה הזאת.‬
‫תודות לרס"ן, היא זכתה לחיות.‬
‫ילדה קטנה שאינה יודעת דבר על הכאב שהיא שרדה.‬
‫הייתי שמחה להכניס את אחד מחיוכיה למעטפה,‬
‫סימן בוהק לאנושיות שלך.‬
‫טוב, זה לא היה משהו.‬
‫אבל את משתפרת, פרנסואז הקטנה שלי.‬
‫- תודה, קולונל. - על לא דבר.‬
‫מי היא? חמודה למדי.‬
‫אתה לא מזהה אותה? זו אימא שלי, וזו אני.‬
‫לא הייתי כאן אלמלא אתה.‬
‫מצמרר.‬
‫מר אהבה, שלום.‬
‫- שלום. - זו את?‬
‫- זמן לא נוח? - כלל וכלל לא.‬
‫השעה רק 3:00 לפנות בוקר.‬
‫הכול הלך טוב עם העמית שלך.‬
‫- יופי. - ולא אכפת לך?‬
‫למה שיהיה לי אכפת?‬
‫אנחנו נפגשים כבר יותר מ-20 שנה, ואתה שולח גבר זר...‬
‫אפשר לומר שהיה טוב ו...‬
‫זה לא מטריד אותך?‬
‫אתה לא אוסטיאופת.‬
‫הכנסתי את הזין שלך לפה שלי 842 פעמים.‬
‫ספרת?‬
‫למדתי באקדמיה צבאית. זאת העבודה שלי.‬
‫מה הבעיה?‬
‫את משלמת תמורת שירות.‬
‫דמות. את לא יודעת עליי דבר.‬
‫אני מכירה אותך טוב מכפי שאתה חושב.‬
‫אני יודעת לקרוא את שפת הגוף שלך, את השתיקות.‬
‫לא קניתי שירות. קניתי אותך.‬
‫- אני מתגעגעת אליך. - בסדר.‬
‫אבל אני לא זמין.‬
‫למה? מי זו? מה קורה?‬
‫אין אף אחת.‬
‫אז אתה רוצה לשחק? איפגש איתו שוב. ההפסד כולו שלך.‬
‫אל תחזור בוכה כשתאבד אותי.‬
‫אני אוריד את התעריף לאחוז אחד.‬
‫- 0.75 אחוזים. - 0.8 אחוזים.‬
‫והשיפוץ?‬
‫אני יכולה לקבל הלוואה בשביל זה?‬
‫תלוי בסוג השיפוץ.‬
‫- שלושים אלף. - חמישים אלף!‬
‫ארבעים אלף.‬
‫אתה כאן?‬
‫סליחה שהערתי אותך.‬
‫מה השעה?‬
‫תחזרי לישון.‬
‫הוא בסדר?‬
‫לא ממש. הוא חש ברע ב-2:30. תחזרי לישון.‬
‫מונטלצ'ינו, טוסקנה‬
‫אנא, אימא מבקשת להיות לבד. תודה.‬
‫תודה.‬
‫- לאן את הולכת? - אל תיגע בי, שיכור!‬
‫אני אהרוג אותך, כלבה!‬
‫תפתחי!‬
‫בן זונה.‬
‫לא תפגע יותר באף אחת עם זה.‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬