Stanna!
Vem är det?
-Vad är fel? -Allt.
Allt är fel, Franz. jag...
Jag är inlåst i det här rummet som jag avskyr...
Jag är rädd.
Jag oroar mig konstant för att du ska bli dödad,
att min bror ska bli dödad.
Vad som än händer, så förlorar jag allt!
Sluta! Lyssna på mig.
Jag hatar det här kriget.
Jag hatar Hitler, Tyskland och Frankrike.
Du är den enda jag skulle offra livet för.
Du är mitt land, Madeleine.
Min flagga.
Det handlar inte bara om mig längre.
Öppna!
Vi sänder från London
med den sjätte nyhetsrapporten från BBC.
Med Françoise kan du glömma Victor Hugo.
Läser du en dikt kastar hon brödrosten på dig.
Françoise gillar dominanta män. Inte som din fru.
-Lägg av. -Jag menar allvar.
Françoises fantasi är väldigt gammaldags.
-En dask i rumpan och be henne hålla tyst. -Okej.
-Och sexet? -Samma sak.
Hon gör jobbet.
Ursäkta.
Låt mig få ta en titt på dig.
Okej.
-Sträck på dig. -Det gör jag.
Säg "Leve Frankrike".
-Lägg av. -Säg det!
Leve Frankrike.
Kom igen nu! Leve Frankrike!
Leve Frankrike!
Framåt, barn av samma fäder
Vår äras dag...
Vad sa du till din fru?
-Vad menar du? -När du inte sover hemma.
Jag har aldrig varit i Nancy.
Det är fint.
Vilket hotell ska du bo på?
Jag vet inte, Bertin sköter försäljningen.
Grand Hôtel de la Reine? Hôtel de Guise?
-Det sista, tror jag. -Jaså?
Fint värre.
Du ligger bra till.
Jag har sålt två Patek Philippes. De skulle kunna kyssa mig.
Jag är stolt över dig.
Verkligen, jag...
Du ser bra ut.
Bättre än nånsin.
Gillade du inte skägget?
Jo.
Men inte killen som hade skägget.
Jag börjar bli sen. Jag måste åka.
Ja, det är dags.
Låt mig se.
Behöll du den?
Alltid.
Det enda hon lämnade kvar.
Jag älskade henne.
Jag hatar henne,
men jag älskade henne.
Okej, gå nu.
-Tryck ner den i halsen på henne. -Japp.
Hej.
Gaston?
Är du hemma, älskling?
Jag har köpt kyckling.
Jag gick till två affärer,
men hittade inga palmhjärtan.
Där är du ju, älskling.
Varför svarade du inte?
Har du haft en bra dag?
Ja?
Jag ska göra lite te till dig.
En sockerbit? Två?
Inget socker? Okej...
Det är bra. Du sköter dig. Jag är stolt över dig.
Nej, du är inte tjock, älskling.
Och dessutom
ser vi ut som vi gör i vår ålder.
Och du har åldrats bra.
Berätta nu,
har du pratat med Maurice om porslinet?
Jaha? Och?
Är det sant?
Jaha, du...
Jag kan inte så mycket om det där,
men du har säkert rätt.
Kvällens tävlande...
Det ser gott ut. Vad är det?
Men överste! Det är ju torsdag.
Självklart. Vad dum jag är.
Ni vill ha mycket vitlök i komagsgrytan.
Ni är ju från Vendée.
Vad gott.
-Det där var inte vatten! -Päronlikör.
Är det nåt som inte är som det ska?
Aldrig.
Jag är fransman.
Inte vilken fransman som helst.
Vad gör hon nu?
Hallå.
Ska jag inte äta upp först?
En man av er rang kan göra två saker samtidigt.
Hej, det är Alphonse. Lämna ett meddelande.
Vi åker till det fina kvarteret,
stannar framför byggnaden, kollar att allt är lugnt,
går upp till femte våningen, snor stålarna och drar.
-Förstått? -Ja.
Hör du på?
-Hunden... -Jag pratar med dig!
Vad är ditt problem?
Lyssnar ni inte är det kört.
-Vi lyssnar. -Jaså?
Vad gör du när du väl är inne?
Hur ser stället ut?
-Man kommer in... -Ja.
-Det finns en korridor. -Ja.
Vardagsrum till vänster.
Till höger, pucko. Toan är till vänster.
Sovrummet ligger till vänster efter vardagsrummet.
Och sen?
I sovrummet finns en säng och...
-Allvarligt? -Vadå?
Har du nånsin sett ett sovrum utan säng?
Det händer. Min syster har ingen säng.
Hon är en slampa.
-Håll käften. -Hon sover aldrig där.
Håll käften.
Strunta i hans syster nu. Marco, titta på mig.
-Vad finns i sovrummet? -Det finns...
Ett kassaskåp.
Var är det?
I byrån.
I skåpet, din idiot. Skåpet!
Sluta spela fastighetsmäklare!
Du är så jävla dum. Din hjärna har blivit mosig.
Jag ger inte 40 påsar till en zombie som inte kan skilja ett skåp från en byrå!
Din morsa är en zombie.
Vad sa du? Din jävel!
Sluta!
Polarn...
-Här, ta den! -Vad fan!
Lugna dig, polarn. Vi fixar det.
Jag är inte din polare.
Förstått? Du är inte min polare.
Håll käften. Jag har ingen.
Förstått? Jag har ingen.
Jag fattar.
Jag förstår.
Självklart.
Hejdå.
Där rök 400 euro.
-Vad menar du? -Hon betalar inte.
Jag gjorde mitt jobb.
Som sagt, sex är inte det viktigaste för kunderna.
Okej. Men jag fick jobba hårt.
Varför tog du med dig blommor?
Inte blommor, en ros.
Vad är det?
-Jag tänkte... -Jag sa aldrig att det var en dejt.
Hon fantiserar om en överste som bara kommer för mat och sex.
Det gjorde jag.
Översten har funnits på riktigt.
Han befriade tre byar och dödade 40 tyskar.
Han hade inte tid att plocka blommor.
Ledsen. Det visste jag inte. Så jag ska vara en skitstövel?
Nej, utan en gammaldags karl.
-Hon lagade mat åt mig. -Och?
Hon gillar att laga mat, ta hand om dig och få en örfil.
-Varför tackade du henne? -Vad gott det var, tack.
Nej, det kan jag göra.
-Det är tungt. -Är du dum eller?
Har du sett en överste duka av bordet?
Överste...
-Diskade du också? -Ja.
På med förklädet om du vill städa, men det är sämre betalt.
Och sen?
Stoppade du om henne och kysste henne på pannan?
Jag tyckte synd om henne.
Jag varnade dig, för fan!
Killen går dit och äter. Sen kommer han och går.
Han tackar inte.
Ja, men det...
Du måste vänja dig vid det.
Den generationen hade inte Simone de Beauvoir.
Jag är ledsen.
Sluta be om ursäkt.
Och när du kom,
tog du tag i hennes ansikte och sa...
Ursäkta.
Det gick lite snabbt, så...
Än sen? Hon måste ha blivit smickrad.
Tror du att hon är van vid det? Hon är 77!
Men hon har ett vackert ansikte. Hon har...
Fäst dig inte. Det blir inget mer med henne.
Okej.
Men det är ingen fara. Du kommer att klara dig bättre imorgon.
Jag är inte orolig.
Morgondagens klient gillar
att behandla män som skit.
Som din fru.
Jag skojar bara.
Nej, det gör du inte.
Nej.
Jag borde egentligen inte komma hem från Nancy förrän imorgon kväll.
Vill du sova här?
-Är det här okej? -Vad?
-Känns det okej? -Ja.
-Jag gör plats. -Tack.
-Sådär. -Det är bättre.
Ja.
Så där höll du på som barn.
Här. Ta med dig den här akten. Det är viktigt.
Absolut.
På tisdag kan jag presentera ett slutgiltigt utkast
om trafikavlastningsförslaget.
Tack, Aude.
Jag har skrivit en sammanfattning om Valézy-projektet också.
Pratar vi fortfarande om den där idiotiska tunneln?
Jag fattade ju beslutet. Prefekten höll med.
Henri, vad står på schemat idag?
Jag tänkte att vi skulle tackla KLM-rapporten...
Vad tycker ministern?
Inte läst den?
Han får ta tid på sig.
Fransmän har tålamod. Det vet alla.
Kan du servera kaffe?
-Kaffe? -Inte för min del.
-Nej, tack. -En ristretto till Henri.
Du ser sömnig ut.
Sådär.
"Än en gång ser jag er.
"Av all kärlek i min själ.
"Är er den ömmaste, den första.
"Kommer ni ihåg vår historia?
"Jag har vårdat den i mitt minne.
"Jag tror att det var förra sommaren."
-Hej. -Hej.
Du kommer lagom till middagen.
Jag ändrade schemat. Jag tar tisdagar, du, onsdagar
och så vidare.
Sätt dig.
Vad gott det ser ut.
Jag måste resa igen.
-Har du lagat allt? -Det är Uber Eats.
Jag har inte tid. Här.
-Oj, ursäkta. -Ingen fara.
-Hur var det i Nancy? -Bra.
-Försökte du ringa mig? -Ja.
Du glömde den här.
Med ID och kreditkort i.
Hur klarade du dig?
Just det, tack.
-Sådär. -Hur?
Jag bad Bertin låna mig pengar.
Och Hôtel de Guise?
Hade du utsikt över torget?
Ja, utsikt över torget. Jag såg...
Jag är ledsen.
Jag vet inte vad det är för fel på mig.
Vad är det, Margot?
Var var du, Alphonse?
Inte i Nancy, jag ringde hotellet.
-Varför gjorde du det? -Jag vet inte.
Intuition. Sättet du berättade det på.
Du kan inte ljuga.
Du ser ut som en idiot när du ljuger.
Nu, till exempel.
Tala sanning, annars kastar jag auberginen.
-En gigolo? Din pappa? -Ja.
Inte nu längre.
Gigolo Jacques. Åh fan.
Mycket hade jag kunnat tänka mig, men det är inte klokt.
Jäkla Jacquot.
Han ser så ledsen ut i sin rullstol.
Du skulle se honom när han pratar om henne. Han är en annan man.
Så vad gör du?
Jag tar hand om honom.
Jag badar honom, lägger honom i sängen, snyter honom.
-Är det sant? -Jag hjälper honom med övningarna.
De första fyra veckorna är avgörande.
Han klarar sig inte själv. Hjälper jag honom inte dör han.
Vi kan tycka vad vi vill. Han uppfostrade mig.
Han är bandet jag har kvar till mamma.
Jag fattar.
Förlåt, jag borde ha berättat.
Nej, det är mitt fel.
Jag är för hård mot dig, jag vet.
Jag hoppar på dig innan du hinner förklara.
Dotter till en soldat.
Jag begår samma misstag som pappa.
Se på mig, Alphonse.
Vi kanske inte är det perfekta paret,
det kanske inte är så passionerat jämt,
men vi är ett team.
Det jag gillar är att vi innerst inne vill den andras bästa.
Jag stöttar dig, du stöttar mig.
Vi har byggt upp nåt
för att vi litar på varandra.
Jag ska bli snällare.
Är det sant?
Men lova mig då,
se mig i ögonen,
lova att aldrig mer ljuga för mig.
Säg att du älskar mig!
Lova mig det.
Jag lovar.
JACQUES Var är du? Du är sen!
Det är han.
De ska göra tester imorgon för att se om han kan gå.
Jag fattar.
Kan jag ta en dusch?
Du bor här.
Jag trodde att min hjärna var trasig.
Nåt gick sönder. Jag vet inte när det hände, men...
Sen dess har det funnits en...
Fungerar den igen?
Ja. Jag vet inte varför, men det gör den.
Känns det bra?
Mer än bra.
Det känns fantastiskt.
Det känns som om nån dragit ut
ett rör jag haft i halsen.
Eller tvättat sanden ur ögonen.
-Vad heter du? -Jag har inget namn.
-Vill du inte prata? -Nej.
-Kan jag få pengarna? -Nu?
Ja, nu.
Jag runkar hellre och tittar på dig.
Okej.
Får jag ta på dig?
Gör din grej. Fråga inte.
-Hej. -Hej.
-Vi har bokat bord. Martha Drumond. -Ja.
Den här vägen. Hon har inte kommit än.
Tack.
Du har tur som ska träffa Martha ikväll.
Man har inte tråkigt med henne.
Stäng av. Det är motbjudande.
-Det har ingen effekt på mig. -Stäng av då.
Hon har planerat allt.
Hon har bokat bord på Le Taillevent.
Nåt att dricka?
-Tack, men jag väntar på nån. -Självklart.
Jag måste sätta på dig en mustasch.
Varför då?
Killen hon fantiserar om hade mustasch.
Det var nån skitstövel.
Scenen är enkel. Du ska fria.
-Ta av dig ringen, förresten. -Okej.
Hon har köpt ringen du ska ge henne.
Hämta den.
Det står "Martha" på asken.
-Martha? -Ja.
Stenen är stor, så pengar är inget problem för henne.
Förlåt, jag är sen. Jag känner inte till kvarteret.
Inte vilket ställe som helst. Vad är det?
Jag vet inte. Jag ville gå
till ett ställe som är lika vackert som dina ögon.
Och med god mat.
-Det... -Var inte lika stel som de.
-Vill ni beställa? -Ja.
Vad vill jag ha?
Champagne?
Absolut inte, det ger dålig andedräkt.
Vi ska kyssas. Jag vill inte utsätta dig för det.
Jag tar en whisky, ren.
-Vilken? -Den äldsta ni har.
-Samma för mig. -Tack.
Tack.
Alla har en käpp i röven här.
-Hej, älskling. -Hej.
Har du pratat med din pappa?
Ursäkta?
Jag vill inte åka till Le Touquet med dem i sommar.
Jag respekterar och älskar dina föräldrar,
men jag vill inte gå igenom samma mardröm igen.
Vart vill du åka, min älskade?
Det har vi pratat om hundra gånger. Lyssnar du inte?
Nej, jag föredrar att titta på dig.
Till Ravello, Italien. Vi har ju varit där.
-Bra. Skål för Italien. -För Italien.
Botten upp!
-Hallå? -Det...
Vad fint att höra din röst.
Du väntade med att ringa.
Det känns som nåt hände mellan oss häromdan.
-Har jag fel? -Jag vet inte.
Vet du inte?
Jag vill nog inte veta. Okej...
-Jag måste lägga på. -Varför då?
Fan.
Innan du beställer har jag nåt jag vill säga.
-Kan det inte vänta? -Nej.
Är det viktigt? Jag avskyr att bli avbruten när jag läser.
Det är inte en chokladask.
Om det är vad jag tror, ner på knä.
Så...
Min älskade,
vill du gifta dig med mig?
Sätt dig.
Martha kommer att pröva ditt tålamod.
-Vad? -Kom igen. Claude, sitt ner.
De tittar. Det är pinsamt.
Gör henne inte upprörd. Hon har lätt för att gråta.
Om inte du vet vad du vill vet inte hon det heller.
Valde du det här stället för ett oförglömligt ögonblick?
Med stela människor och damer med pudlar runtomkring?
Vad charmigt.
-Hör här... -Nej, du ska höra på.
Det är därför jag inte vill åka till dina föräldrar mer,
därför jag lämnade Fabrice.
De äter och tänker utifrån sin klasstillhörighet.
Jag är ledsen.
Jag såg mamma dö av tristess. Jag hade hoppats
att mannen som skulle fria skulle känna mig tillräckligt väl
för att inte göra det på ett bårhus.
Jaha...
Jag måste säga att jag är lite förvirrad. Jag vet inte...
-Du ville ju gå hit. -Jag?
Valde jag restaurangen? Vad pratar du om?
Ett fisförnämt gourmetställe specialiserat på kött?
Förslag: confiterade revbensspjäll,
krämig kalvstek. Jag är vegetarian.
Jag mår illa av att läsa menyn.
Ursäkta?
Är ert döda får väl tillagat?
Hör ni hur det bräker?
Den passar inte. Det är inte min storlek.
Gift dig med din kusin, så blir dina föräldrar glada.
Ni får ursäkta henne.
Martha!
Alphonse.
-Hej. -Jag trodde att det var du.
Jag tänkte: "Det kan inte vara han."
-Det är det. -Du har förändrats.
-Du är elegant. -Ja.
Chloé, min fru.
-Trevligt att träffas. -Hej.
-Är du kär i honom? -Ursäkta?
Jag tänker nämligen slå till honom.
-Ja? -Hon stack.
Jag vet. Oroa dig inte. Vid kajen, nära Place Dauphine.
-Är det sant? -Oroa dig inte. Gör som jag säger.
-Ingick det i planen? -Åk dit. Inget är lätt med Martha.
-Häftigt. -Vad snygga.
Åh fan.
Rör den inte.
Jag ska prata med Louis och förklara allt.
Sen kan ni få röra dem.
Jag lyssnar.
Inte inför idioterna.
-Varför inte? -Vadå?
Kom igen, grabbar.
Stick. Vi ses hos Charlie.
Stick nu!
Plocka upp en.
Gillar du det?
Sjukt tung.
Din lille skit.
Vadå?
Lägg ner pistolen. Sätt dig och lyssna på mig.
Ursäkta.
-Får jag ta över? -Okej.
Du hade rätt. Jag ville imponera med den där skitrestaurangen.
Du behöver inte imponera på mig.
-Jag vet. -Du borde ha sprungit efter mig.
Varför sprang du inte?
Älskar du mig inte nog för att springa?
Du vill upprätthålla en fasad.
Du skrämmer mig.
Var är den unge mannen som gick på konstskola mot föräldrarnas vilja?
Han står framför dig.
Han älskar dig.
Ville du inte fråga mig nåt?
Vill du...
-Nej! -Vadå?
Den där killen stirrar på mig.
Vad?
Nej, det gör han inte.
Vadå? Är jag inte en sån som männen tittar på?
Det är klart att du är.
Det är oundvikligt, jag förstår.
Jag kommer att få ignorera alla män som tittar på dig.
Utan att göra nåt? Bryr du dig inte om deras perversa blickar?
-Älskling... -Älskling.
Låter du honom smutsa ner mig med sina begär?
Hallå. Ursäkta.
Jag låtsas be er om att sluta titta på den där damen.
Vadå?
Damen i baren.
Är det din mamma?
Nej.
Men jag måste låtsas skälla
på dig för att du tittade.
Du är inte klok. Jag kollade inte på kärringen.
-Så får du inte säga... -Stick härifrån.
-Vad? -Dra åt helvete!
- Sluta nu. - Stick, din kärring!
-Ursäkta? -Det är okej.
Vänta lite. Vad kallade du henne?
Varför?
Hon är mitt livs kärlek.
Vad ska du göra?
Vad är det med dig?
Sluta! Det är okej!
-Vad är ditt problem? -Sluta!
Sluta! Sluta nu!
Jag avskyr sånt språk.
Så ingen får titta på mig?
Det sa jag inte. Hörde du inte vad han sa?
Han tittade på mig. Jag kanske gillade det?
Äger du mig? Lever vi fortfarande på 50-talet?
-Är det ett sånt äktenskapet du erbjuder? -Jag förstår.
God natt. Jag går och lägger mig. Behåll era pengar.
Åh nej.
Det är inte sant!
Ursäkta. Jag är ledsen.
Jag förstår inte. Varför?
Jag är rädd att förlora dig.
Jag dör hellre än ser dig gå din väg.
Om ni älskar honom, varför säga nej till frieriet?
Jag säger inte nej, utan...
Jag vill att det ska vara som i min dröm.
Ta inte illa upp, men ni är skitjobbig.
Jag gillar när du niar mig.
Det påminner mig om när du kom fram utanför Aldo.
Du sa: "Hej, jag är vän med er kusin.
"Jag ska ha picknick imorgon vid Saint-Cassien-sjön."
Vi tog en simtur. Det var kallt.
Jag hackade tänder, du också.
Och jag sa...
"Jag bor i närheten.
"Kom hem och byt om hos mig."
Vart ska ni?
Jag bor i närheten.
Kommer du?
Du ska få låna dem, så kan du göra din grej.
Men bara så att du vet,
jag litar inte på dig. Jag gillar inte killar som du.
Killar från fina kvarter som spelar tuffa med sina Air Max.
-Du är bara en liten bög. -Vad sa du?
Jag varnar dig. Jag svär.
Varnar du mig?
För vadå?
Vem tror du blir rädd för dig?
Varnar du mig? Ska jag skjuta dig?
Hör här.
Säg efter mig.
Vartenda ord. Okej?
Jag hörde inte.
Okej.
Jag är bara ett gli
som leker med vapen.
Fy fan. Jag är bara ett gli som leker med vapen.
Jag gillar att stoppa kuken i röven på killar.
Håll käften!
-Säg det. -Nej.
-Det säger jag aldrig. -Vill du ha vapnen?
Ja, men det där säger jag inte.
Säg det.
Nej.
Ta av dig kläderna, så torkar jag dem.
-Vad är det? -Jag visste det.
-Det var för bra för att vara sant. -Vad är det?
Jag ville vara försiktig. Ni är hemska båda två.
-Vad pratar du om? -Henne.
-"Henne"? -Den här.
Jag gav min syster den här tändaren i födelsedagspresent.
Det är henne du ska välja.
Hon är lugnare, mer krävande och feminin än jag.
Hon kommer att bli glad. Män brukar föredra mig.
Ni blir lyckliga ihop.
-Jag hoppar. -Nej, Martha!
-Kom inte hit. -Martha!
Vänta.
-Martha. -Kom inte närmare.
Det ska jag inte.
Är min syster bra på att suga av? Hartänderna är inte i vägen?
Så det är det.
Lämnade han er för er syster?
Vad har hon som inte jag har?
Inget. Det är jag säker på.
-Vad? -Jag var feg.
Du skrämde mig och det vet du.
Kom.
Dra upp mig! Snälla!
-Ska jag släppa? -Det är inte roligt!
Dra upp mig.
Ni har betalat för ett frieri.
Jag tänker fråga igen och ni ska säga ja.
-Okej? -Okej.
-Lovar du? -Ja, men skynda dig!
-Vill ni gifta er med mig, för fan? -Ja!
-Jag hör inte. -Ja!
-Nej. Sluta. -Vad?
Inte ikväll. Det är nåt som inte stämmer.
För helvete!
Här.
-Jag sa ju att hon var komplicerad. -Jo, tack.
-Men det var inte tråkigt. -Nej. Tyvärr inte.
Klaga inte. Hon betalar bra.
Inte för mycket smör.
Snälla. Mat är det enda jag har kvar.
Så sent är det inte.
Har du nåt annat?
Vad menar du?
-Sätt er, överste. -Håll käften.
Varsågod.
-Gick det bra? -Vad bryr du dig om det?
Den är seg som en jäkla sula. Vill du ha sönder mina tänder?
-Jag är ledsen. -Låt den vara.
-Det räcker, sätt dig ner. -Ja.
Du kan aldrig vara elak nog mot Françoise.
Hon är en feminists mardröm.
Det är inte vällagat.
Ska du bara sitta och titta?
Ner med dig. Vi ligger i krig. Minns du det?
Det är bra.
Duktig flicka.
Det där gör du bra. Sådär.
Sakta inte ner, så bra är du inte. Skynda dig, kom igen.
Jämn takt, kom igen! Sådär ja.
-God kväll, sergeant. -Major.
-Vad är det för oväsen? -Vi roar oss med en tyskhora.
-Hon får vad hon förtjänar. -Stig åt sidan.
Släpp henne omedelbart.
Annars meddelar jag översten.
Vem godkänner nåt sånt här?
Ert namn, sergeant.
Maurice Bergeron.
Ta av er jackan och skyl kvinnan med den.
Den tyskhoran?
Håll tyst! Gör som jag säger.
Ni kan gå.
Följ med mig.
Kom.
Jävla hora!
Kollaboratör!
Jag skriver till er för att säga att utan er skulle mitt liv sett annorlunda ut.
Jag kommer aldrig att glömma det ni gjorde den kvällen.
Vissa handlingar kan hålla elden brinnande även i de kallaste hjärtan.
I många år använde jag all min kraft åt att leva ett normalt liv.
Trots att folk dömde mig för det jag gjort,
älskade jag en man som jag inte valt att älska,
mitt i ett krig som han inte ville vara en del av.
Kvällen då ni räddade mig från det där illdådet,
bar jag frukten av den kärleken.
Tack vare en major fick hon leva.
En liten flicka som inte vet nåt om smärtan och vad hon överlevde.
Jag önskar jag kunde lägga ett av hennes leenden i kuvertet,
som ett Ijust tecken på er mänsklighet.
Det var inte fantastiskt.
Men du blir bättre, min lilla Françoise.
-Tack, överste. -Varsågod.
Vem är det? Hon är rätt söt.
Känner ni inte igen henne? Det är min mamma och jag.
Det är tack vare er jag är vid liv.
Lite läskigt.
Mister Love, hej.
-Hallå. -Är det du?
-Stör jag? -Inte alls.
Klockan är bara 03.00.
Allt gick bra med din kollega.
-Vad bra. -Har du inget emot det?
Varför skulle jag det?
Vi har setts i 20 år. Du skickar hit en främling...
Det gick bra och...
Stör det inte dig?
Du är ingen osteopat.
Jag har haft din penis i munnen 842 gånger.
Har du räknat?
Jag har gått på militärskola. Det är mitt jobb.
Vad är det?
Du betalar för en tjänst.
En roll. Du vet ingenting om mig.
Jag känner dig bättre än du tror.
Jag kan tyda ditt kroppsspråk, dina tystnader.
Jag betalade inte för en tjänst. Jag betalade för dig.
-Jag saknar dig. -Okej.
Men jag är inte tillgänglig.
Varför? Vem är det? Vad är det?
Det är ingen.
Är det ett spel? Då ska jag träffa honom igen. Det är din förlust.
Kom inte och gråt sen när du förlorat mig.
Jag sänker räntan till 1 %.
-0,75 %. -0,80 %.
Och renoveringen?
Kan jag få lån till den?
Det beror på typen av renovering.
-Trettiotusen. -Femtiotusen!
Fyrtiotusen!
Är du här?
Förlåt att jag väckte dig.
Vad är klockan?
Somna om.
Mår han bra?
Nej. Han blev orolig vid 02.30. Somna om.
MONTALCINO, TOSCANA
Mamma vill vara ensam. Tack.
Tack.
-Vart ska du? -Rör mig inte, ditt fyllo!
Jag ska döda dig, din subba!
Öppna dörren!
Öppna!
Din jävel.
Du kan inte skada nån med den längre.
Undertexter: Gabriella Ekbom
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir