Ja? Kom ind. Ja, du kan...
Jeg har ikke meget tid.
-Du ville tale med mig? -Ja.
Jeg er gravid.
Jeg fik ikke min menstruation.
-Du virker ikke glad. -Jo, det er jeg.
I hvert fald beholder jeg det. Jeg har min første scanning den 27.
Du bestemmer selv, om du vil med.
-Undskyld mig. Henri Derry på linje to. -Jeg tager den.
-Jeg lader dig tænke over det. -Okay.
Kom nu!
Ja!
Det er så godt.
Her.
Fuck. Har du en lighter, bro?
-Hvad? -En lighter.
-Nej. -Hvorfor har du aldrig en lighter?
Du tager altid min, og så har du aldrig en.
-Det stinker. -Det er rigtigt.
Hvad gør du med dem? Stikker dem op i røven?
"I morgen ved daggry, i det hvide landskab,
vil jeg rejse, ser du. Jeg ved, at du venter på mig.
Jeg vil krydse skoven. Jeg vil krydse bjergene.
Jeg kan ikke..."
Undskyld, har du en lighter?
Ja da.
Tak.
"I morgen..."
-Se lige det rige røvhul. -Hvem tror han, han er?
-For fanden. -Klædt som en gammel nar.
"Når to kærlige hjerter er ældet sødt,
så dyb er glæden,
privat og beroligende!
Kærlighed! Himmelske vielser!
Åh, rene sjælebånd.
Dens glød bevares, mens ilden dør.
To hjerter blev taget for længe siden. Nu er der kun et tilbage.
Minder om deres fælles fortid
Gør det umuligt For den ene at leve uden den anden."
"Skat, er det ikke sandt? Sådan et liv er vores.
Vores kærlighed nyder aftenfreden og daggryets glød.
Og den bliver til venskab uden at miste kærligheden."
Det er virkelig smukt.
Undskyld.
-Ja? -Kan du høre mig?
-Jeg er stiv! -Hvad?
-Det er kommet tilbage. -Jeg ringer senere.
Det er tilbage.
Kedede jeg dig?
Slet ikke. Det er virkelig smukt.
Især de to sidste linjer.
Du behøver ikke at lade som om.
Bagefter kan du være dig selv igen.
Nej, det er mig, der taler. Jeg synes, det er virkelig smukt.
Først fandt jeg det om naturen kedeligt, men når han taler om sin datter...
-Han kan virkelig skrive. -Det kan han.
Måske kunne det være rentabelt at prøve med de andre bedstemødre.
Da jeg sagde: "Vær dig selv," skulle jeg have tilføjet: "Men høflig."
Selvfølgelig, undskyld.
Fortæl mig.
Jeg har ikke set dig i en uge.
Hvad har du lavet på det seneste?
Kom nu, stik den ind ad bagdøren!
Og ikke så doven!
En aftale i aften? Men du så ham i morges.
Han er ikke en hæveautomat, Margareth.
-Vi ses snart. -Tak skal du have.
Min fornøjelse.
Med Suzanne er det anderledes. Hun har hukommelsesproblemer.
Det var vidunderligt.
Glem ikke min check.
Har jeg ikke ordnet det?
Nej, Suzanne, ikke endnu.
Tak skal du have. Vi ses.
Fredag om en uge kl. 14.
Du er i god form! Glem ikke min check.
Har jeg ikke ordnet det?
Du gør det hver gang.
Mig narrer du ikke!
Tak skal du have.
Jeg har brug for min check. Jeg er sent på den.
-Har du ikke fået den? -Nej.
Nu er jeg ikke sikker... Nej.
Det er fint. Godt. Kan du give mig adressen?
D'Argenson, okay. Er der en adgangskode?
Ja, Alphonse! Ja!
Det er ikke brunt.
Mister Love her. Hvad med...
...tirsdag den 19.?
Noteret. Hvad er adressen?
Hej, kælling!
Før mig til din seng.
Er du sindssyg? Hvorfor er du klædt sådan?
-For at glæde dig, Marie-Claude. -Mit navn er Chantal.
-Nå ja, Chantal, undskyld. -Chantal.
Vi ses snart!
Er det alt, hvad du har, din svans?
-Skammede du dig aldrig? -Hvorfor dog det?
For at blive betalt for din egen nydelse.
Jeg syntes aldrig, jeg var flot eller sjov.
Jeg indså hurtigt, at det at betale var en del af deres fantasi.
De betaler og bestemmer.
Nogle af dem har aldrig bestemt noget før.
Er du okay?
Hvad var spørgsmålet?
Jeg spurgte, hvad du har lavet på det seneste.
Jeg har arbejdet meget.
-Kom så. Er du klar? -Klar.
Vis mig handskerne.
-Hvad laver du? -Du sagde: "Kom så."
Tag det af, din idiot. Vil du bære det på gaden?
-Fint. -Idiot.
-Er du sikker på, hun er alene? -Ja.
-Hun er gammel. Hvem ville være der? -Nogle veninder?
Hun er tusind år gammel, de er alle døde.
En kæreste, så?
Du er ulækker.
Kom så.
Hvorfor er du så glad for ure?
Mange grunde.
Jeg elsker dig.
Da jeg var barn, hørte jeg mange lyde, jeg ikke kunne lide.
Jeg fokuserede på mit gamle urs tikken. Jeg har det stadig.
Det er selvoptrækkende.
Det er fantastisk, det fungerer uden elektricitet.
Men det her er næsten som magi.
Hvis du er så glad for det, kan vi lave en handel.
Hvis du kommer forbi hver dag, så er det dit om tre uger.
-Hver dag? -Lyd ikke så begejstret!
Kan du lide det eller ej?
Hvor er den gamle kælling?
-Hun er her. -Rør dig ikke!
Flyt dig ikke. Det gør jeg ikke.
Sæt dig ned og hold kæft. Hvem er han?
En ven.
-Pengeskabet. -Pengeskabet!
-Hvilket pengeskab? -Fuck ikke med mig! Hvor er det?
Bliv hos ham.
-Koden! -Giv mig koden!
Skyd bare. Min tid er snart forbi.
-Skal jeg skyde dig? -Giv dem koden.
Nej! Det er dig, Louis, er det ikke?
Vil du ikke svare mig?
Jeg genkendte din modbydelige cologne!
Lad os komme væk.
Hav en god dag, skat.
Bliv nu ikke forkølet.
-Er du okay? -Ja. Mit hjerte hamrede afsted i starten.
-Men det var godt, ikke? -Kender du dem?
Han er mit barnebarn.
Selv med huen kan man ikke tage fejl af lugten.
Skide gamle kælling! Fuck!
-Hvem var han? -Ved det ikke.
Men jeg finder ud af det.
Vi må gøre noget.
Jeg anmeldte ham, da han truede mig. Jeg havde ikke nok beviser.
Jeg har endda overvejet at ansætte rumænere.
Til hvad?
At dræbe ham. En af os skal væk.
Det er enten ham eller mig.
Selv hvis jeg med min alder sandsynligvis ryger først.
-Hvem ringer du til? -Politiet.
-Så må jeg hellere gå. -Hvorfor?
Du har ret.
-Tak. -Det var så lidt.
Uden dig var det allerede på det sorte marked.
Det er dit.
-Nej. -Sig mig ikke imod.
Jeg kan gøre, hvad jeg vil.
Jeg tager mig af det.
Vær forsigtig, ikke?
-Ja? Hej. -Hej.
-Vi talte online. -Ja. Kom ind.
-Bruno, ikke? -Ja.
-Hallo? -Den bevæger sig.
-Hvad? -I min mave.
Er den mon venstreorienteret?
-Hej. 15 rue Jacob, i 6. arrondissement. -Okay.
-Må jeg ringe tilbage? -Nej.
Det er dit barn, Claude.
Dine kromosomer, der holder fest i min mave.
Jeg kommer, så snart jeg kan. Kan du sætte telefonen ved siden af den?
-Tak. -Kan du høre den?
Det er utroligt.
Det er sjovt, jeg svor i årevis, at jeg aldrig ville have børn,
men mit hjerte springer et slag over, hver gang den lille bandit bevæger sig.
Det er vidunderligt at bære to liv. Vi burde alle bære to liv.
Absolut.
Lytter du? Du virker langt væk.
Slet ikke.
Er du ikke sammen med min søster?
Jeg er på kontoret. Jeg ser hende sjældent.
-Goddag, fader. -Jeg ringer tilbage.
Hun venter på dig.
Hvad mener du?
Unge, ikke så unge. Jeg har alle mulige klienter.
Hvad mener du med "ikke så unge?"
Engang var der en dame, som var mindst 60.
Hvad er så sjovt?
-Min mor er 60 år. -Hvad så?
Jeg var ikke tydelig.
Hvis vi skal arbejde sammen, må du tænke på tid på en anden måde.
-Hvem er det? -Hvad tror du?
Du er tidligt hjemme.
Jeg gik tidligere. Det har været en lang dag.
Hej.
-Hej. Jeg er Bruno. -Alphonse.
Gik det godt med Fabienne?
Jeg gav hende den sidste olie og vækkede hende til live igen.
Jeg ringer tilbage, unge mand. Jeg vil tænke over det.
Jeg vil også tænke over det.
-Farvel. -Farvel.
Farvel.
-Hvem er han? -Han er åbenbart god.
Jeg tænkte, det var en god idé med en reserve.
En reserve?
Jeg kan ikke følge med efterspørgslen.
Alene i eftermiddag
gled to kunder igennem fingrene på mig.
Og du fortalte mig det ikke? Har du hyret ham bag min ryg?
Jeg ville fortælle det.
Ville du give den taber mine klienter?
-Det er mine klienter. -Forkert.
Jeg fik 10 nye klienter ind alene på mit omdømme.
Hvem er nu kæphøj?
Fire telefonopkald, så tror han, at han er Don Juan.
Så hvorfor har du brug for en reserve?
Hold kæft. Åbn døren for mig.
Reserve...
-Hej. -Hej.
En pakke til hr. Bisson, Jacques.
Ja. Kom ind.
-Tak. -Kom ind. Denne vej.
Kom ind. Sæt den her.
-Hvad er det? -Et tv med en lydbjælke.
Skal jeg underskrive noget?
-Sådan. -Hav en god dag.
Farvel. Du sidder pænt i det, kan jeg se.
Hvad?
En læderstol, tre flasker Château Pavie og en hjemmebiograf?
Og det er mig, der laver alt arbejdet.
Hvad ville du gøre med kontanterne?
Hvem hvidvasker pengene, bogfører og fakturerer?
-Og hold så op med at spise smør! -Lad det være!
Du bestemmer selv.
Tror du, det er nemt at skjule det for din kone?
Få det til at ligne en legitim virksomhed?
For øvrigt er 50% ikke meget for det, jeg gør.
Hvorfor skulle du få 50%?
Fordi jeg har 30 års erfaring!
Du ville ikke holde længe uden mig. Jeg briefer dig om rollen,
vasker dine underbukser, vælger dit tøj.
Jeg kunne ikke ligefrem bruge dit.
Hvad er der galt med mit tøj? Kan du ikke lide det?
Ingen har nogensinde klaget. Jeg klarede mig fint uden dig.
Så må vi se, om du kan beholde de nye kunder.
Det handler om at beholde dem. Vi kan tale om 25 år.
-Tror du stadig, jeg laver det her? -Hvorfor?
Har du andre planer? Er du for god? Du blev fyret fra dine sidste tre job.
Din gave er din pik, ligesom din far.
Nogle familier er skuespillere, andre bagere. Vi er gode i sengen.
-Gør dig klar. -Til hvad?
-Jeg har en ny. -Jeg er træt.
Bare rolig, det er ikke krævende.
-Hvor er det? -I nærheden.
-Hej, skat. -Hej.
Hvad nu? Har du glemt dine nøgler?
Jeg er ved at miste forstanden.
Bare rolig, kom ind.
Jeg har lavet te.
Hun kom forbi i eftermiddag, vi snakkede,
og jeg øjnede en mulighed.
Hvad døde han af?
Det var meget pludseligt, et hjerteanfald.
En morgen var han død i sin seng.
Jeg bemærkede ikke noget.
Det var forfærdeligt. Helt forfærdeligt.
Hvorfor fortæller jeg dig det?
Jeg duer ikke til at være alene.
Jeg tror, jeg kan hjælpe dig.
-Hvad skal jeg gøre? -Baggrundshistorie.
Hendes mand døde for et par år siden.
Hun gav mig nogle af hans ting.
Det er skummelt.
For 500 euro er intet skummelt.
Hun gav mig også dette. Pas på, det er skrøbeligt.
-Hvad er det? -Hans hår.
Altså en paryk.
Hvordan kan de tro på de fantasier?
Det er mit job. Min gave. Min eneste gave.
Da jeg mødte din mor, ville jeg være skuespiller.
-Dig? -Ja.
Jeg blev limousinechauffør for at møde producenter.
-Og? -Jeg mødte din mor.
Hvad er der galt?
Hun vil grine af mig i den her.
Glem parykken. Det er bare for at gøre fantasien ægte.
Her.
-Begynd at spille. -Hvad?
Træd i karakter.
Du er hendes mand, stor vom, du er træt.
-Ja, men... -Ja.
-Kom så. -Okay, jeg er træt.
-Ja. Du har en vom. -Jeg har...
-En rigtigt stor vom. Du er træt. -Sådan her?
Ja, jeg mener, han er ikke...
Hvad? Er det okay?
Jeg vidste ikke, du var sjov.
Lige som du kan lide den.
En masse mælk, en sukkerknald.
Tak, min elskede.
Det begynder nu. Kom og sæt dig.
De gik aldrig glip af Hvem vil være millionær?
Han døde, før de skiftede værten.
Hun har gemt DVD'erne og ser dem igen og igen.
Er hun skør?
Nej, hun er forelsket. Måske en dag vil du forstå, hvordan det er.
-Rigtigt svar. -Her, jeg har gjort det klar.
-Tak. -Spørgsmål fire til 800 euro.
Når man rejser til udlandet, skal så man stille uret frem med
en time,
en uge, en måned eller et år?
-Nemt. -Vi er ikke dumme.
Du har ret.
Det er kun lige begyndt.
Pas på. Hun sagde, at han kendte alle svarene.
Hun skrev nogle ned til dig.
Disse karakterer fra børnebogen...
-Den her kender jeg. -Virkelig?
Jar Jar, Jubjub, Job Job...
-Hvad så? -Det er Jubjub-fuglen.
Den er svær.
...til 1.500 euro, Michel.
Hvem var romersk kejser fra 54 til 68 e.Kr.?
Fero...
Zero, Nero eller Pero?
Nero.
-Nero. -Ja!
Flot, min skat. Godt gået.
Skræl gulerødderne, jeg ordner porrerne.
Bare en lille smule.
På søndag kunne vi gå en tur i Fontainebleau.
God idé.
Foretrækker du Saint-Germain-en-Laye?
Der var vi sidste weekend. Fontainebleau bliver sjovere.
Du har ret.
Så vi er enige?
-Ja. -Som altid, min elskede?
Du ser træt ud.
Jeg kender en, der får en god nats søvn.
Kommer Alphonse ikke?
Jo, han er på vej.
Er han okay? Jeg hørte, at han har problemer på arbejdet.
Virkelig? Hvem sagde det?
Det har jeg glemt. Det passer nok ikke.
Nej, faktisk arbejder han nonstop.
Jeg ser ham knap nok.
Vent, jeg har en ny fra apoteket.
Tak.
Så en aften foran tv'et med hende.
-Ja, teknisk set. -Det er det hele.
-Hvad? -Jeg lægger mig bare til at sove.
Ja.
-Ja. -Ja.
Jeg spørger bare.
Kommer du, skat?
Ja.
Jeg synes, vi skal bestille.
Vi behøver ikke vente på ham.
Alle må være sultne.
-Er du sikker? -Ja, så kan han lære det.
Han sidder vel fast på arbejdet.
Jeg er udmattet.
Drøm sødt, min skat.
Godnat.
-Alphonse! Endelig! -Jeg er ked af det.
Du er lige til tiden. Tak.
-Er alt vel? -Ja. I må undskylde.
Det var lidt hektisk på jobbet.
-Skål. -Skål.
Skål.
Men jeg er meget glad, fordi jeg fandt noget,
der kunne gå hen og blive det største salg i virksomhedens historie.
-Virkelig? -Ja. Hør, du ved lidt om ure.
Det er et Henri Robert fra det 19. århundrede. Så du urskiven?
-Nej? -Må jeg holde?
-Er dine hænder rene? -Rend mig.
Drejeaksel bagpå. Gult guld. Signeret.
Hvor meget kan du få for det?
Jeg ved det ikke, men sådan et ur
bliver sat på auktion.
Selv hos Sotheby's kunne jeg få en kommission på 4.000.
Noget i den stil. Ikke dårligt.
-Undskyld. En Moscow Mule, tak. -Gerne.
Jeg kan se, at han bliver flottere.
Vi spiste middag med nogle venner,
og han var helt anderledes.
Ikke kun fysisk,
men hans stemme, hans bevægelser.
Han afgiver en energi, jeg aldrig vidste, han havde.
Jeg kan se den måde, mine veninder ser på ham.
Gør det dig ked af det?
Jeg er ked af, at han er sammen med en kvinde som mig.
Hvad mener du?
En kvinde, der ikke sætter pris på sin mands charme, som hun burde.
Det er din chance for at indse, hvad du er.
Jeg ved ikke, om det har et navn.
Du finder kun ud af det ved at prøve.
Selvfølgelig.
Så havde jeg gjort det.
-Måske er jeg aseksuel. -Eller frustreret.
-Stop det. -Nej, jeg vil ikke.
Vi ses.
Kys mig. Det koster ikke noget, et kys.
Jo, det gør. Det koster meget.
Især det første.
Vi ses snart.
Forresten,
jeg glemte at spørge...
Har Alphonse skiftet job?
Hvad mener du?
Det er ikke det samme firma.
Den gamle dame sukkede: "Er jeg stadig attraktiv?"
"Det ville være ekstraordinært Og uventet ærligt talt."
Dommeren tænkte: "Ligner jeg en kvindelig abe?
"Det er ganske umuligt." Men snart blev han modbevist.
Pas på gorillaen!
Igen.
Forestil dig, at du er en abe, der skal
Vælge mellem en dommer og en dame...
Ja!
...eller begge dele?
Hvis jeg skal træffe det valg
Engang i fremtiden
Er jeg sikker på, at den gamle dame Er den, mit valg falder på
Jeg kommer.
Pas på gorillaen!
Jeg spørger rundt, men jeg tror, han tog alle sine ting.
Magali, efterlod din forgænger noget i skufferne?
-En fyldepen? -Sort og sølvfarvet.
-Sort og sølvfarvet? -Nej, det tror jeg ikke. Der var intet.
Nej, beklager. Hvordan har han det?
De var hårde ved ham.
Kom her.
-Ville De se os? -Ja.
Nu hvor min mand er gået bort, er det tid til at gøre rent hus.
-Undskyld mig? -Ja.
Jeg kender til alt, hvad der foregik her.
Dem, der nægtede at gå i seng med den gris,
kan blive.
De andre kan gå. I er ikke længere velkomne her.
Carlo?
Undskyld, frue.
Hvis jeg var dig, ville jeg sælge alt og flytte til Rom.
Jeg kan ikke lide, at du er så afsides.
Du har et liv og mennesker at møde.
Mine bedste år ligger bag mig.
Jeg har minder nok til at holde mig med selskab.
De fleste er uanstændige.
Kom nu, mor.
Vi vidste alle, at du ikke var glad sammen med far.
Du gemte det, så godt du kunne, men vi er ikke dumme.
Hvorfor antager du, at jeg taler om din far?
Jeg har haft mange liv.
Jacques, min elskede.
Jeg ved, at du bliver en god far,
og at du finder de rigtige ord
til at forklare mit fravær for ham.
Lad mig sætte det op.
Jeg er ikke "handicappa".
"Handicappet."
Ser det forfærdeligt ud?
Jeg tror, du kan lide det.
Det er landsbyen, jeg voksede op i.
Tage du mig med derhen?
Nej, det tror jeg ikke.
Folk der er dumme.
Laura?
Jeg håber, I får et vidunderligt liv.
Jeg sender jer al min kærlighed.
Fortæl mig om din mor.
Det hele er meget sløret.
Jeg husker en meget smuk kvinde.
Smukkere end nogen anden.
-Har du aldrig prøvet at finde hende? -Nej.
Jeg troede ikke, hun ville synes om det.
Indtil for nylig troede jeg, at hun var stukket af.
Hvorfor skulle hun det?
Fordi jeg var lidt dum.
Eller ikke flot nok.
Ikke som hende.
Ikke som dig.
Vil du have, at jeg skal føde i bilen?
Klinikken er tre kilometer væk. Jeg vil gerne derhen, før jeg aborterer.
Der er rødt lys.
Kør over! Din kujon.
-Pis! Den kommer. -Hvad?
Kør, hurtigt!
Det gør ondt på mig!
-Stop. -Stop ikke!
-Fjern din hånd. -Aldrig.
Anden til højre.
Hvad skal den hedde?
-Pis. -For fanden.
Du snakker.
Hej.
Det her er PS-08 til TN-08, to baggrundstjek.
Er det dit køretøj?
Det er en bil. Taler I nogensinde som normale mennesker?
-Martha. I må undskylde hende. -Hør, frue.
Kald mig Martha. Tag, hvad I vil have.
Selv bilregistreringen.
-Er du ansat i ministeriet? -Ja.
Og fyren, der kørte?
Han er min chauffør.
Sikke en racerkører.
Ja, skat. Jeg kommer til tiden.
Nej, jeg kommer. Elsker dig.
Vi lader dig gå denne gang.
Hvorfor?
Jeg beder ham om at køre over for rødt,
-og så får jeg ikke engang en bøde? -Okay...
-Sikke en dame. -Det siger du ikke.
-Må jeg gå? -Ja, denne gang.
-Tak. -Tak.
Hvor skal du hen?
Alphonse!
-Hallo? -Ja, hej?
Undskyld, jeg ville vide, om du havde et hul
mellem kl. 20.00 og 22.00.
-Beklager, Margots gudmor kommer forbi. -Og?
Hun vil lære mig bedre at kende.
Okay. Hav det godt.
I lige måde.
-Hej. -Der er du.
Françoise sagde lige,
at jeg sked i badet, indtil jeg var seks år.
-Det virker lidt gammelt, ikke? -Ja.
Kan du huske min gudmor?
I mødtes til brylluppet.
Ja da.
Det er længe siden.
Længe siden. Hej.
-Han er blevet meget tynd. -Takket være mig.
I et stykke tid var han...
Hvis jeg husker rigtigt,
talte du mest med hans far.
-Han bagte på dig. -Virkelig?
Det husker jeg ikke.
Din flirt.
Okay, lad os spise.
Bor du stadig i bedstefars gamle lejlighed?
Jeg har været der i over 30 år.
Indretningen er ret gammel. Du skulle bare vide.
Fastfrosset i sine bedste år.
Ligesom mig.
-Vil du servere? -Ja.
-Françoise. -Ja, tak. Jeg er sulten.
Françoise arbejdede for mine bedsteforældre.
Hvad lavede du?
Lidt rengøring, madlavning.
Hvis jeg husker rigtigt,
hjalp bedstefar din mor under krigen.
-Præcis. -Er det rigtigt?
Han tog sig virkelig af os.
Vi er evigt taknemmelige.
Lad mig fortælle dig en hemmelighed.
Dengang var din bedstefar ung,
og jeg var lun på ham.
-Bedstefar? -Ja!
Jeg har altid været til ældre mænd.
Du ville ikke forstå det.
-Dit bord. -Mine damer og herrer.
Vi begynder vores nedstigning.
Vend tilbage til jeres pladser og fastspænd sikkerhedsselerne.
Der er klar himmel over Paris med en temperatur på 22 grader.
Håndbagagen skal opbevares under sædet foran
eller i bagagerummene foroven.
Han var ret autoritær.
Er det dit ord for det? Han var ubehøvlet.
Han behandlede bedstemor som skidt.
Måske var han en helt, men han var også et røvhul.
Vi kan ikke dømme ham. Det var en anden tid.
Som jeg ikke savner.
Hvis min mand talte sådan til mig, fik han en tallerken i synet.
Ikke et kønt syn.
Det smager godt.
-Kartofler? -Ja.
Nej, vi er færdige.
-Lad mig. -Mener du det?
Det er torsdag, vi har en tidsplan.
Vi tager det på skift, en dag hver.
Jeg hjælper ham alligevel.
Vil du have Armagnac?
Din Alphonse er dejlig.
Lidt anspændt, men flot.
Du bør hjælpe ham med at slappe af.
Det ville ikke skade.
-Undskyld. -Hvad er der med dig?
Jeg beklager.
Undskyld.
Han blev overfaldet i sidste måned,
sår overalt, så han kan ikke lide at blive rørt.
Virkelig?
Françoise.
-Tak. -Værsgo.
Din taxa er her. Lige udenfor.
Vil du vise hende ud?
Virkelig? Du vil ikke...
Kom godt hjem. Det var dejligt at se dig.
I lige måde.
Lad os ikke vente 15 år med at gøre det igen.
-Selvfølgelig. -Lover du det?
Det er nu, du har muligheden for at se mig.
Okay, kom så.
Ja.
Genkendte du mig ikke?
Hvordan kunne jeg? Du var en fed gris.
Du genkendte heller ikke mig.
Hvordan kunne jeg? Du var smuk.
Vær god ved Margot.
Hun må aldrig vide, hvad du laver bag hendes ryg.
-Belærer du mig? -Ja.
Jeg lyver ikke for nogen.
Pas på. Det ender tilbage hos dig selv.
Du er så pervers.
Hvad nu?
-Du beder mig knalde hendes gudmor? -Hun sutter dig af.
-Så du vidste det. -Nej.
Jeg kom i tanke om det, da du nævnte det med middagen.
Jeg ville sige det, men...
-Men hvad? -Det turde jeg ikke.
-Ryger du? -Jeg har det skidt.
Sluk den.
Du vidste det.
Penge kommer først.
-Ikke? -Sluk den.
Forstår du ikke,
at du ikke har nogen moral?
Hvad er det for noget?
Småborgerlige regler om troskab mod en kone, der ikke elsker dig mere?
Eller give nydelse til kvinder, der savner det?
Vi gør noget godt, min søn.
Vi udfylder de sidste sider i deres dagbog.
Klap nu i. Spar mig for dine søforklaringer.
Er du klar over,
at hun måske har tørret min kones røv?
Givet hende sutteflaske?
Lært hende at sige sine første ord?
Det er vidunderligt.
-Hvad? -Du siger bare tak.
Nej, lad være. Jeg gør det. Jeg har brug for at gå.
Kan du gå?
Ja, jeg kan gå. Er du skuffet?
-Pas på. -Ja.
-Af vejen. -Hvad vil du?
Luk op, eller jeg slår dig ihjel.
-Hvad? -Hvem er du?
-Det er fint.
Åbn munden.
Se på mig, din skiderik.
Jeg ved ikke, hvad du gør med hendes penge,
men tager du derhen igen, er du færdig.
Din hjerne bliver spredt over hele planeten. Forstår du, hvad jeg siger?
Jeg kender din kone. Jeg ved, hvor du bor.
Jeg vil ikke se din snyltende røv igen!
Har du fucking forstået?
Hvad fanden er det her?
Far. Er du okay?
Er du okay? Jeg ringede til politiet.
-Nej! -Nej!
-Gør ikke det. -Hvorfor?
-Jeg så fyren. -Ring tilbage.
Sig, at det var en fejltagelse.
-Okay. -Vi ses i morgen.
-Hvad? -Godt.
Kom her. Op med dig.
Kom. Stille og roligt.
-Sæt dig ned. -Jeg kan ikke gå hurtigt.
Sådan.
Sid der.
Der.
Du kaldte mig "far".
Tekster af: Sidsel Seeberg
Kreativ supervisor Lotte Udsen