Niin? Tulkaa sisään. Voitte...
Minulla ei ole paljon aikaa.
-Halusit tavata? -Kyllä.
Olen raskaana.
Kuukautiset jäivät eli olen varmasti.
-Et vaikuta iloiselta. -Olen kyllä.
Joka tapauksessa, pidän sen. Ensimmäinen ultra on 27. päivä.
Saat päättää haluatko olla siellä.
-Anteeksi. Henri Derry linjalla kaksi. -Otan sen.
-Annan sinun harkita asiaa. -Selvä.
No niin!
Antaa mennä!
Kyllä!
Olipa hyvä.
Tässä.
Vittu. Löytyykö tulta?
-Mitä? -Tulta?
-Ei. -Miksei sinulla ole ikinä tulta?
Otat aina minulta, eikä sinulla silti ole.
-Ärsyttää. -Totta.
Mitä teet niillä? Tungetko perseeseen?
"Aamunkoitteessa, maaseudun valkeudessa,
minä lähden, vielä näet. Tiedän, että minua odotat.
Kuljen läpi metsien, kuljen läpi vuorten.
En voi jäädä..."
Sori, löytyykö tulta?
Toki.
Kiitti.
"Huomenna..."
-Katso, mikä rikas kusipää. -Kuka hän luulee olevansa?
-Jösses. -Pukeutuu kuin vanha hölmö.
"Kun kaks' lempivää sydäntä hiljan ikääntyy.
Voi! Niin syvä on riemu,
yksityinen ja tyyni!
Rakkaus! Taivaalliset häät!
Oi, sielujen puhtahin yhteys!
Vaik' kuolee palo sen, hohto jää.
Kauan sitten oli sydämiä kaksi, nyt enää vain yksi.
Jaetut muistot menneisyyden -
eivät sallikaan toisen elää ilman toista.
Eikö vain, rakkain? Sellaista on elämämme.
Rakkautemme illan tyvenessä ja päivän koitossa.
Se ystävyydeksi muuttuu, muttei rakkautta menetä."
Todella kaunista.
Anteeksi.
-Niin? -Kuuletko minua?
-Olen kovana! -Mitä?
-Se palaa takaisin. -Soitan myöhemmin.
Se palaa takaisin.
Ikävystytkö sinä?
En suinkaan, se on kaunista.
Etenkin viimeiset säkeet.
Ei tarvitse teeskennellä pitävänsä.
Kun olemme valmiit, voit olla oma itsesi.
Ei, puhun omana itsenäni. Mielestäni se on kaunista.
Aluksi puhe luonnosta oli tylsää, mutta kun hän puhuu tyttärestään...
-Hän osaa kirjoittaa. -Niin osaa.
Pitää kokeilla muihin vanhoihin naisiin, se voisi toimia.
Kun sanoin "Ole oma itsesi", olisi pitänyt lisätä "Ole kohtelias".
Totta kai, anteeksi.
Kerrohan.
En ole nähnyt sinua viikkoon.
Mitä olet tehnyt viime aikoina?
HERRA RAKKAUS
Anna mennä, pistä se takaovesta sisään!
Senkin laiskiainen!
Ajanvaraus tälle illalle? Mutta näit hänet aamulla.
Hän ei ole pankkiautomaatti, Margareth.
-Nähdään pian. -Kiitos.
Ilo on minun.
Suzannen kanssa on erilaista. Hänellä on muistiongelmia.
Se oli upeaa.
Älä unohda shekkiä.
Enkö jo antanut sen?
Et vielä, Suzanne.
Kiitos. Nähdään.
Ensi perjantaina klo 14.
Olet hyvässä kunnossa! Älä unohda shekkiäni.
Enkö jo antanut sen?
Kysyt tuota joka kerta.
Et voi huijata!
Kiitos.
Tarvitsen shekkini. Olen myöhässä, anteeksi.
-Enkö jo antanut sen? -Et antanut.
Nyt en ole varma... Et antanut.
Se sopii. Hyvä. Antaisitteko osoitteen?
D'Argenson, selvä. Onko ovikoodia?
Kyllä, Alphonse! Kyllä!
Ei näytä ruskealta.
Herra Rakkaus täällä. Sopiiko -
tiistaina 19. päivä?
Selvä. Antaisitteko osoitteen?
Hei, ämmä!
Vie minut sänkyysi.
Oletko hullu? Miksi olet pukeutunut noin?
-Miellyttääkseni teitä, Marie-Claude. -Nimeni on Chantal.
-Aivan, anteeksi. -Chantal.
Nähdään pian!
Tässäkö kaikki, prinsessa?
-Eikö sinua ikinä hävettänyt? -Hävettänyt? Mikä?
Että saat rahaa omasta nautinnostasi.
En ole hyvännäköinen tai hauska.
Tajusin nopeasti, että maksaminen oli osa fantasiaa.
Maksaja päättää.
Joillain heistä ei aina ollut mahdollisuutta päättää.
Oletko kunnossa?
Mitä kysyit?
Kysyin, mitä olet tehnyt viime aikoina.
Töitä. Paljon.
-Mennään. Valmiina? -Valmiina.
Anna hanskat.
-Mitä sinä teet? -Sanoit, että mennään.
Ota tuo pois, idiootti. Aiotko pitää sitä kadulla?
-Selvä. -Typerys.
-Onko hän varmasti yksin? -On.
-Hän on vanha nainen. Kuka siellä olisi? -Naisystäviä?
Hän on tuhatvuotias, he ovat kaikki kuolleet.
Poikaystävä sitten?
Olet ällöttävä.
Mennään.
Miksi pidät niin paljon kelloista?
Monista syistä.
Rakastan sinua.
Lapsena kuulin monia ääniä, joista en pitänyt.
Kuuntelin vanhan kelloni tikitystä. Käytän sitä yhä.
Se on automaattivetoinen.
Sellainen on upea, toimii ilman sähköä.
Mutta tämä näin on miltei taikuutta.
Jos pidät siitä niin paljon, voimme tehdä diilin.
Jos tulet käymään joka päivä, kolmessa viikossa se on sinun.
-Joka päivä? -Älä innostu liikaa!
Pidätkö siitä vai et?
Missä se vanha ämmä on?
-Hän on täällä. -Älä liiku!
-Älä liiku. -En liiku.
Istu ja ole hiljaa. Kuka tuo mies on?
Ystävä.
-Tallelokero! -Tallelokero!
-Mikä lokero? -Älä temppuile! Missä se on?
Vahdi häntä.
-Koodi! -Anna koodi!
Ammu, minulla ei ole paljon aikaa.
-Haluatko että ammun? -Anna heille koodi, pyydän.
En! Se olet sinä, Louis, etkö olekin?
Etkö vastaa minulle?
Tunnistan ällöttävän kölninvetesi!
Häivytään täältä.
Mukavaa päivää, kulta.
Toivottavasti et saa nuhaa.
-Oletko kunnossa? -Olen. Sydän takoi ensin.
-Mutta se meni hyvin, eikö? -Tunnetko heidät?
Hän on lapsenlapseni.
Kommandopipo päässäkin sen idiootin tuntee hajusta.
Vanha lutka! Vittu!
-Kuka mies oli? -En tiedä.
Mutta otan siitä selvää.
Täytyy tehdä jotain.
Nostin kanteen, kun hän uhkaili. Häntä vastaan ei ollut todisteita.
Harkitsin jopa romanialaisten palkkausta.
Tekemään mitä?
Tappamaan hänet. Jommankumman on mentävä.
Joko hänen tai minun.
Vaikka minun iässäni lähden todennäköisesti ensin.
-Kenelle soitat? -Poliisille.
-Minun on parempi mennä. -Miksi?
Olet oikeassa.
-Kiitos. -Eipä kestä.
Ilman sinua se olisi jo pimeillä markkinoilla.
Saat pitää sen.
-Ei. -Älä väitä vastaan.
Voin tehdä mitä huvittaa.
Pidän siitä huolta.
Ole varovainen, jooko?
-Niin? Hei. -Hei.
-Puhuimme netissä. -Aivan. Tulkaa sisään.
-Bruno, eikö vain? -Kyllä.
-Haloo? -Tunnen sen liikkuvan.
-Mitä? -Vatsassani.
Äänestääkö se oikeaa vai vasenta?
-Hei. Rue Jacob 15, kaupunginosa 6. -Selvä.
-Voinko soittaa takaisin? -Et.
Tämä on sinun lapsesi, Claude.
Sinun kromosomisi aiheuttavat vaivaa mahassani.
Tulen heti kun pääsen. Laittaisitko puhelimen sen lähelle?
-Kiitos. -Kuuletko sen?
Upeaa.
Hassua, vannoin vuosia etten hankkisi lapsia,
mutta sydämeni hypähtää aina kun se vintiö liikahtaa.
On upeaa kantaa kahta elämää. Meidän kaikkien tulisi tehdä niin.
Ilman muuta.
Kuunteletko sinä? Vaikutat poissaolevalta.
En suinkaan.
Oletko sisareni kanssa?
Olen toimistolla. Näen häntä tuskin koskaan.
-Hei, isä. -Soitan takaisin.
Hän odottaa teitä.
Mitä tarkoitatte?
Nuoria, vähemmän nuoria, minulla on monenlaisia asiakkaita.
Miten niin "vähemmän nuoria"?
Eräskin nainen oli vähintään 60.
Mikä naurattaa?
-Äitini on 60. -Entä sitten?
En ollut tarpeeksi selkeä.
Jos teemme yhteistyötä, teidän on ajateltava aikaa eri tavalla.
-Kuka siellä? -Mitä luulet?
Palasit aikaisin.
Lopetin aiemmin. Päivä oli pitkä.
Päivää.
-Hei. Olen Bruno. -Alphonse.
Menikö Fabiennen kanssa hyvin?
Annoin viimeisen voitelun ja herätin hänet kuolleista.
Soitan takaisin, nuori mies. Harkitsen asiaa.
Niin minäkin.
-Hei hei. -Hei hei.
Hei.
-Kuka hän on? -Ilmeisesti hän on hyvä.
Voisi olla hyvä idea hankkia varamies.
Varamies?
En pärjää kysynnän kanssa.
Tänä iltapäivänä -
menetin taas kaksi asiakasta.
Etkä kertonut minulle? Aioitko palkata hänet tietämättäni?
Aioin kertoa.
Aioitko heittää asiakkaani tuolle luuserille?
-He ovat minun asiakkaitani. -Väärin.
Toin 10 uutta asiakasta pelkästään maineellani.
Kylläpäs sitä ollaan koppavana!
Neljä puhelua, ja luulet olevasi Don Juan.
Miksi sitten tarvitset varamiestä?
Ole hiljaa ja avaa ovi.
Varamies...
-Päivää. -Päivää.
Lähetys nimellä Bisson, Jacques.
Kyllä. Tulkaa sisään.
-Kiitos. -Sisään. Tätä tietä.
Tulkaa sisään, laittakaa se tänne.
-Mikä se on? -Televisio äänipalkilla.
Pitääkö allekirjoittaa jotain?
-Tässä. -Mukavaa päivää.
Heippa. Elelet näemmä leveästi.
Mitä?
Nahkatuoli, kolme pulloa Château Pavieta ja kotiteatteri?
Ja minä tässä teen kaiken työn.
Mitä sinä tekisit kaikella rahalla?
Kuka pesee rahat, hoitaa kirjaukset ja laatii laskutuksen?
-Ja lakkaa syömästä voita, hemmetti! -Anna olla!
Miten vain.
Kuvitteletko, että on helppoa pitää vaimosi pimennossa?
Esittää, että työskentelet laillisesti?
50 % ei muuten ole paljon siitä mitä teen.
Miksi sinulle kuuluu 50 %?
Koska olen ollut alalla 30 vuotta!
Et kestäisi pitkään ilman minua. Perehdytän sinut rooleihin,
pesen alushoususi, valitsen vaatteesi.
En voi käyttää sinunkaan vaatteitasi.
Mitä vikaa vaatteissani on? Etkö pidä niistä?
Kukaan ei ole valittanut. Minulla meni hyvin ilman sinua.
Katsotaan, saatko pidettyä uudet asiakkaat.
Pitäminen on tärkeintä. Palataan 25 vuoden päästä.
-Luuletko, että teen tätä silloinkin? -Miksei?
Onko suunnitelmia? Oletko liian hyvä? Sait potkut kolmesta aiemmasta työstä.
Kalusi on lahjasi, kuten isälläsi.
Joissain perheissä on näyttelijöitä, leipureita. Me olemme hyviä sängyssä.
-Mene valmistautumaan. -Mihin?
-Minulla on uusi. -Olen väsynyt.
Älä huoli, tämä ei ole vaativa.
-Missä se on? -Lähellä.
-Hei, kulta. -Hei.
Miksi pimpotit? Unohditko avaimet?
Muistini on menossa.
Ei huolta, tule sisään.
Keitin teetä.
Hän tuli iltapäivällä, aloimme jutella,
ja näin tilaisuuden.
Mihin mies kuoli?
Se oli yllättävää, sydänkohtaus.
Yhtenä aamuna hän makasi kuolleena vuoteessa.
En huomannut mitään.
Se oli kamalaa. Kerrassaan kamalaa.
Miksi kerron teille tämän?
En osaa olla yksin.
Voin ehkä auttaa teitä.
-Mitä pitää tehdä? -Tavanomainen tilanne.
Mies kuoli muutama vuosi sitten.
Hän antoi minulle miehen tavaroita.
Se on outoa.
500 eurosta mikään ei ole outoa.
Hän antoi myös tämän. Varovasti. Se on hauras.
-Mikä tämä on? -Miehen hiukset.
Tai siis peruukki.
Miten he uskovat näihin fantasioihin?
Se on työni. Lahjani. Ainoa lahjani.
Kun tapasin äitisi, halusin olla näyttelijä.
-Sinäkö? -Kyllä.
Aloin limusiinikuskiksi, jotta tapaisin tuottajia.
-Ja? -Tapasin äitisi.
Mikä on vialla?
Hän nauraa minulle tämän takia.
Mitä väliä peruukilla on? Se vain tekee fantasiasta aidon.
Tässä.
-Ala näytellä. -Mitä?
Nouse ja näyttele.
Olet hänen mahakas miehensä, olet väsynyt.
-Niin, no... -Niin.
-Jatka. -Okei, olen väsynyt.
-Niin. Sinulla on vatsaa. -Minulla...
-Iso vatsa, olet väsynyt. -Näinkö?
Niin, tai siis ei hän ole...
Mitä? Onko tämä hyvä?
En tiennyt, että olet hauska.
Juuri kuten haluat.
Paljon maitoa, yksi sokeri.
Kiitos, rakkaani.
Se alkaa. Istu alas.
He katsoivat Haluatko miljonääriksi? -ohjelmaa.
Hän kuoli ennen kuin juontaja vaihtui.
Hänellä on DVD:t ja hän katsoo niitä uudestaan.
Onko hän hullu?
Ei, vaan rakastunut. Ehkä joku päivä tiedät, millaista se on.
-Oikea vastaus. -Tässä, laitoin sen sinulle.
-Kiitos. -Kysymys neljä 800 eurosta.
Kun matkustaa ulkomailla, täytyykö kelloa siirtää eteenpäin -
tunnilla,
viikolla, kuukaudella vai vuodella?
-Helppo. -Emme me tyhmiä ole.
Olet oikeassa.
Se vasta alkoi.
Varo, hän sanoi miehen tietävän kaikki vastaukset.
Hän kirjoitti niitä sinulle.
Nämä lastentarinan hahmot...
-Tiedän tämän. -Niinkö?
Jar Jar, Jubjub, Job Job...
-No? -Se on Jubjub-lintu.
Se oli vaikea.
...1 500 eurolla, Michel.
Kuka oli Rooman keisari 54 - 68 jKr.?
Fero,
Zero, Nero vai Pero?
Nero.
-Nero. -Kyllä!
Hienoa, kulta. Hyvää työtä.
Kuori porkkanat, minä hoidan purjot.
Vähän vain.
Sunnuntaina voisimme kävellä Fontainebleaussa.
Hyvä idea.
Vai mieluummin Saint-Germain-en-Layessa?
Olimme siellä viimeksi. Fontainebleaussa on kivempaa.
Olet oikeassa.
Onko se sovittu?
-Kyllä. -Kuten aina, rakkaani?
Näytät väsyneeltä.
Joku taitaa nukkua hyvin tänä yönä.
Eikö Alphonse tulekaan?
Hän on matkalla.
Meneekö hänellä hyvin? Töissä on kuulemma haasteita.
Niinkö? Kuka niin sanoi?
En muista, ei se kai ole totta.
Itse asiassa hän työskentelee taukoamatta.
Tuskin näen häntä.
Odota, minulla on uusi apteekista.
Kiitos.
Eli televisioilta hänen kanssaan.
-Teknisesti ottaen. -Siinä se.
-Mitä? -Minä vain nukun hänen kanssaan.
Niin.
-Niin. -Niin.
Kysyn vain.
Tuletko sinä, kulta?
Tulen.
Meidän pitäisi tilata.
Ei tarvitse odottaa häntä.
Olemme kaikki hyvin nälkäisiä.
-Oletko varma? -Siitäpä hän oppii.
Hän kai jäi jumiin töihin.
Olen uupunut.
Kauniita unia, rakkaani.
Hyvää yötä.
-Alphonse! Viimeinkin! -Anteeksi kamalasti.
Olet juuri ajoissa. Kiitos.
-Miten menee? -Hyvin. Anteeksi.
Töissä oli vähän hullua.
-Kippis. -Kippis.
Kippis.
Mutta olen tyytyväinen, koska löysin jotain,
josta voisi tulla yrityksen historian isoimmat kaupat.
-Niinkö? -Kyllä. Sinähän tunnet kellot.
Se on 1800-luvun Henri Robert. Näetkö kellotaulun?
-Etkö? -Saanko nähdä?
-Ovatko kädet puhtaat? -Haista paska.
Vedin on takana. Keltakultaa. Kaiverrettu.
Paljonko saisit tästä?
En tiedä, mutta tällainen kello -
menisi huutokaupattavaksi.
Jopa Sotheby'sillä voisin saada 4 000 euron provikan.
Jotain sellaista. Ei huono.
-Anteeksi. Moscow Mule, kiitos. -Toki.
Hänestä on tullut komeampi.
Olimme syömässä ystävien kanssa,
ja hän oli täysin erilainen.
Ei vain ulkoisesti,
mutta myös ääneltään ja eleiltään.
Hänestä huokuu energiaa, jota en tiennyt hänessä olevan.
Näen, miten tyttöystäväni katsovat häntä.
Harmittaako se sinua?
Olen surullinen, että hän on kaltaiseni naisen kanssa.
Mitä tarkoitat?
Naisen, joka ei arvosta miehensä charmia kuten pitäisi.
On tilaisuutesi tajuta mitä olet.
En tiedä onko sille nimeä.
Et saa tietää, ellet kokeile.
Niin se menee.
Jos olisin se, olisin kokeillut.
-Ehkä olen aseksuaali. -Tai turhautunut.
-Lopeta. -Enkä.
Nähdään.
Suutele minua. Yksi suukko ei maksa mitään.
Maksaapa. Se maksaa paljon.
Erityisesti se ensimmäinen.
Nähdään pian.
Muuten,
unohdin kysyä.
Saiko Alphonse uuden työn?
Mitä tarkoitat?
Katso, yritys ei ole sama.
"No!" huokas' vanha nainen "Vieläkö mua haluat?"
"Olisihan se erikoista Ja sangen yllättävää"
Tunteetonna tuomari pohti "Luulla nyt naarasapinaksi
Sepä epätodennäköistä" Mutta kuinka hän olikin väärässä
Varohan gorillaa!
Uudestaan.
Kuvittelehan olevasi Apina, jonka täytyy
Valita tuomari tai vanha nainen...
Kyllä!
...taikka molemmat?
Jos päättää pitää
Joskus aikanaan
Varmasti silloin Valintani olisi vanha nainen
Minä tulen.
Varohan gorillaa!
Voin kysyä, mutta uskon hänen ottaneen kaikki tavaransa.
Magali, jäikö edeltäjältäsi mitään laatikoihin?
-Täytekynän? -Mustahopeisen.
-Mustahopeisen? -En usko, ei löytynyt mitään.
Ei, anteeksi. Miten hänellä menee?
He olivat kovia hänelle.
Tulkaa tänne.
-Halusitte tavata? -Kyllä.
Nyt kun mieheni on poissa, on aika puhdistaa taloa.
-Anteeksi mitä? -Kyllä.
Tiedän kaiken, mitä täällä tapahtui.
Ne, jotka kieltäytyivät makaamasta sen sian kanssa,
saavat pysyä.
Muut saavat lähteä. Ette ole enää tervetulleita.
Carlo?
Anteeksi, rouva.
Sinuna myisin ja muuttaisin Roomaan.
En pidä siitä, että olet niin kaukana.
Sinulla on elämä, ihmisiä joihin tutustua.
Parhaat vuoteni ovat takanapäin.
Minulla on tarpeeksi muistoja pitämässä seuraa.
Enimmäkseen sopimattomia.
Älä viitsi, äiti.
Tiedämme kaikki, ettet ollut onnellinen isän kanssa.
Salasit sen parhaasi mukaan, mutta emme ole tyhmiä.
Miksi luulet, että puhun isästäsi?
Olen elänyt monta elämää.
Jacques, rakkaani.
Tiedän, että olet hyvä isä -
ja löydät kyllä oikeat sanat -
selittämään poissaoloni.
Anna minun ripustaa se.
En ole vajaakyvytön.
Vajaakykyinen.
Näyttääkö se kamalalta?
Taidat pitää siitä.
Se on kylä, jossa vartuin.
Vietkö minut käymään?
Ei, en usko.
Ihmiset siellä ovat idiootteja.
Laura?
Toivon sinulle upeaa elämää.
Rakastan sinua paljon.
Kertokaa äidistänne.
Kaikki muistot ovat hämäriä.
Muistan hyvin kauniin naisen.
Kauniimman kuin kukaan.
-Ettekö yrittänyt etsiä häntä? -En.
En uskonut, että hän pitäisi siitä.
Vielä hetki sitten luulin, että hän karkasi.
Miksi hän olisi karannut?
Koska olin vähän tyhmä.
Tai en ollut tarpeeksi söpö.
En ollut kuten hän.
Kuten te.
Haluatko että synnytän autossa?
Klinikka on kolmen kilometrin päässä. Haluaisin perille ennen keskenmenoa.
Valot ovat punaisena.
Aja läpi! Senkin pelkuri.
-Hitto! Se tulee. -Mitä?
Aja äkkiä!
Satutat minua!
-Lopeta. -Älä lopeta!
-Ota käsi pois. -En.
Toinen oikealla.
Minkä nimen annamme sille?
-Hitto. -Paska.
Hoida sinä puhuminen.
Päivää.
PS-08, kuuleeko TN-08? Kaksi taustojen tarkistusta.
Onko tämä ajoneuvonne?
Se on auto. Ettekö puhu normaalin ihmisen tavoin?
-Martha. Pahoittelut. -Kuulkaa, rouva.
Kutsukaa minua Marthaksi. Annan teille kaiken,
jopa auton rekisteriotteen.
-Töissä ministeriössä? -Kyllä.
Entä auton kuski?
Hän on kuljettajani.
Melkoinen kiihdyttäjä.
Kulta, olen siellä ajoissa.
Ei, tulen sinne. Rakastan sinua.
Päästämme teidät tällä kertaa.
Miksi?
Pyydän häntä ajamaan päin punaisia.
-Enkä saa edes sakkoja. -Okei...
-Melkoinen persoona. -Sanopa muuta.
-Voinko mennä? -Kyllä, tällä kertaa.
-Kiitos. -Kiitos.
Minne sinä menet?
Alphonse!
-Haloo? -Niin, haloo?
Halusin tietää, oletko vapaana -
illalla kello 20 - 22?
-En, Margot'n kummitäti tulee kylään. -Entä sitten?
Hän haluaa, että tutustun tätiin paremmin.
Okei. Pärjäile.
Joo, samoin.
-Hei. -Siinä sinä olet.
Françoise sanoi juuri,
että minä kakkasin kylpyyn kuusivuotiaaksi asti.
-Eikö kuusi ole aika vanha? -Joo.
Muistatko kummitätini?
Tapasit hänet häissä.
Totta kai.
Siitä on kauan aikaa.
Kauan aikaa. Hei.
-Hän on hoikistunut. -Minun ansiostani.
Jonkin aikaa hän oli...
Jos muistan oikein,
puhuit lähinnä hänen isälleen.
-Hän iski sinua. -Niinkö?
En muista sitä.
Senkin kettu.
Selvä, syödään.
Asutko yhä isoisän vanhassa asunnossa?
Olen asunut siellä yli 30 vuotta.
Sisustus on aika vanha, tietäisit vain.
Yhä parhaimmillaan.
Kuten minäkin.
-Tarjoiletko? -Totta kai.
-Françoise. -Kiitos. Olen nälkäinen.
Françoise teki töitä isovanhemmilleni.
Mitä te teitte?
Siivosin, laitoin ruokaa.
Jos muistan oikein,
isoisä auttoi äitiäsi sota-aikoina.
-Juuri niin. -Ihanko totta?
Hän todella huolehti meistä.
Olemme kiitollisia.
Koska olet vanhempi, kerron salaisuuden.
Silloin isoisäsi oli nuorempi -
ja olin ihastunut häneen.
-Isoisäänkö? -Niin!
Olen aina pitänyt vanhemmista miehistä.
Et ymmärtäisi sellaista.
-Tarjottimenne. -Hyvät naiset ja herrat.
Aloitamme laskeutumisen.
Palatkaa istuinpaikoillenne ja kiinnittäkää turvavyöt.
Pariisin yllä taivas on kirkas, ja lämpötila on 22 astetta.
Käsimatkatavarat on laitettava edessä olevan istuimen alle -
tai matkatavarahyllylle.
Hän oli varsin autoritäärinen.
Niinkö sinä sanot? Hän oli törkeä.
Hän kohteli isoäitiä hirveästi.
Ehkä hän oli sankari, mutta hän oli myös moukka.
Emme voi tuomita häntä, ajat olivat toiset.
Sitä en ikävöi.
Jos mieheni puhuisi minulle niin, heittäisin häntä lautasella.
Se olisi kamalaa.
Herkullista.
-Perunoita? -Kyllä.
Ei, me lopetimme.
-Anna olla, hoidan ne. -Oletko tosissasi?
On torstai, meillä on aikataulu.
Me vuorottelemme, joka toinen päivä.
Autan häntä silti.
Saako olla Armagnacia?
Tuo sinun Alphonsesi on ihana.
Vähän jäykkä, mutta komea.
Auttaisit häntä rentoutumaan.
Se ei olisi pahaksi.
-Anteeksi. -Mikä sinua vaivaa?
Anteeksi.
Anteeksi tuosta.
Hänet pahoinpideltiin viime kuussa,
vammoja joka puolella. Hän ei tykkää kun kosketaan.
Todellako?
Françoise.
-Kiitos. -Ole hyvä.
Taksisi on täällä. Ulkona.
Saatatko hänet ulos?
Minäkö? Ettekö te halua...
Turvallista kotimatkaa. Oli kiva nähdä.
Samoin.
Ei odotella 15 vuotta seuraavaa kertaa.
-Totta kai. -Lupaathan?
Nyt tai ei koskaan on aika nauttia seurastani.
Okei, mennään.
Kyllä.
Ettekö tunnistanut minua?
Miten voisin? Olitte lihava possu.
Tekään ette tunnistanut minua.
Miten voisin? Olitte kaunis.
Kohdelkaa Margot'ta hyvin.
Hän ei saa koskaan tietää, mitä teette salaa häneltä.
-Läksytättekö minua? -Kyllä.
Minä en valehtele kellekään.
HERRA RAKKAUS
Olkaa varovainen. Niin metsä vastaa.
Olet pervertti.
Mitä nyt?
-Käsket sänkyyn Margot'n tädin kanssa? -Hän ottaa suihin.
-Sinä siis tiesit. -En tiennyt.
Muistin, kun kerroit että söisitte päivällistä yhdessä.
Halusin kertoa, mutta...
-Mutta mitä? -En uskaltanut.
-Poltatko nyt? -Tuntuu pahalta.
Sammuta se.
Sinä tiesit.
Raha on etusijalla.
-Eikö? -Sammuta se.
Etkö hitto vie tajua,
ettei sinulla ole moraalitajua?
Mitä se on?
Porvarillinen käsitys uskollisuudesta vaimolle, joka ei rakasta sinua?
Vai nautinnon antamista naisille, jotka jäävät vaille?
Me teemme hyvää, poikani.
Täytämme heidän päiväkirjojensa viimeiset sivut.
Ole hiljaa. Säästä minut höpötykseltäsi.
Tajuatko sinä,
että hän on saattanut pyyhkiä vaimoni pyllyn?
Syöttänyt tuttipullolla.
Opettanut lausumaan ensimmäiset sanat.
Sehän on hienoa.
-Mikä? -Osoitat kiitollisuutta.
Anna olla. Minä menen. Täytyy kävellä.
Pystytkö kävelemään?
Pystyn kyllä. Oletko pettynyt?
-Ole varovainen. -Juu.
-Pois tieltä. -Mitä sinä haluat?
Päästä sisään tai tapan sinut.
-Mitä? -Kuka sinä olet?
Kuka olet?
Avaa. Avaa suusi.
Katso minua. Senkin kusipää.
En tiedä, mitä teet hänen rahoillaan,
mutta jos menet takaisin, tapan sinut.
Aivosi leviävät pitkin planeettaa. Tajuatko mitä sanon?
Tiedän vaimosi, tiedän missä asut.
En halua nähdä onnenonkijan naamaasi enää.
Menikö vittu jakeluun?
Mitä helvettiä tämä on?
Isä. Oletko kunnossa?
Oletteko kunnossa? Soitin poliisille.
-Ei! -Ei!
-Älkää tehkö sitä. -Miksi?
-Näin hänet. -Soittakaa takaisin.
Sanokaa että se oli vahinko.
-Selvä. -Nähdään huomenna.
-Jooko? -Hyvä.
Tulehan. Ylös siitä.
No niin. Varovasti.
-Istu alas. -Ei niin nopeasti.
Noin.
Istu siihen.
Noin.
Kutsuit minua isäksi.
Tekstitys: Laura Jalkanen
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen