‫כן? תיכנס. כן, אני יכולה...‬
‫אין לי הרבה זמן.‬
‫- רצית לדבר איתי? - כן.‬
‫אני בהיריון.‬
‫לא קיבלתי מחזור, אז אני בטוח בהיריון.‬
‫- אתה לא נראה שמח. - לא, אני שמח.‬
‫בכל מקרה, אני אמשיך את ההיריון. יש לי בדיקת אולטרסאונד ב-27.‬
‫אם אתה רוצה לבוא, אתה מוזמן.‬
‫- תסלחי לי. אנרי דרי בקו שתיים. - אני אענה.‬
‫- תחשוב על זה. - בסדר.‬
‫קדימה!‬
‫כן!‬
‫הכול טוב.‬
‫אלפונס‬
‫קח.‬
‫חרא. יש לך מצית, אחי?‬
‫- מה? - מצית.‬
‫- לא. - למה אף פעם אין לך מצית?‬
‫אתה תמיד לוקח ממני מצתים ואז הם נעלמים.‬
‫- זה מבאס. - זה נכון.‬
‫מה אתה עושה איתם? דוחף אותם לתחת?‬
‫"מחר, עם שחר בנוף הכפרי המחוויר‬
‫"אצא לדרך, את מבינה אני יודע שאת מחכה לי‬
‫"אלך ביערות אלך בהרים‬
‫"איני יכול..."‬
‫סליחה, יש לך מצית?‬
‫בטח.‬
‫תודה.‬
‫"מחר..."‬
‫- תראו את השמוק העשיר הזה. - מי הוא חושב שהוא?‬
‫- אלוהים. - לבוש כמו זקן דפוק.‬
‫"כאשר שני לבבות אוהבים מזדקנים יחד במתיקות‬
‫"הו! איזה אושר, כה עמוק‬
‫"פרטי ורגוע!"‬
‫"אהבה! נישואים שמימיים!‬
‫"הו, איחוד טהור של נשמות!‬
‫"זוהרו נמשך בשעה שהאש דועכת‬
‫"שני לבבות נלקחו לפני זמן רב אבל כעת נותר רק אחד‬
‫"זיכרונות מעברם המשותף‬
‫"הופכים את החיים של האחד בלי האחר לבלתי אפשריים‬
‫"הלוא כן, יקירי? כאלה הם חיינו‬
‫"אהבתנו נהנית משלוות הערב ומזוהרו של השחר‬
‫"והופכת לחברות מבלי לאבד מהאהבה"‬
‫זה יפהפה.‬
‫מצטער.‬
‫- כן? - אתה שומע?‬
‫- עומד לי! - מה?‬
‫- זה חוזר. - אתקשר אחר כך.‬
‫זה חוזר.‬
‫שעממתי אותך?‬
‫ממש לא, זה באמת יפהפה.‬
‫במיוחד שתי השורות האחרונות.‬
‫אתה לא חייב להעמיד פנים שאהבת את זה.‬
‫אחרי שנסיים, תחזור להיות עצמך.‬
‫לא, אני האמיתי אומר את זה. אני חושב שזה יפהפה.‬
‫בהתחלה, הקטע של הטבע שיעמם אותי, אבל כשהוא מדבר על בתו...‬
‫- הוא יודע לכתוב. - בהחלט.‬
‫אני צריך לנסות את זה עם הזקנות האחרות, זה עשוי להשתלם.‬
‫כשאמרתי, "תחזור להיות עצמך", היה עליי להוסיף, "אבל תישאר מנומס".‬
‫כמובן, מצטער.‬
‫ספר לי קצת.‬
‫לא ראיתי אותך זה שבוע.‬
‫מה עשית לאחרונה?‬
‫מר אהבה‬
‫קדימה, תתקע אותו מאחורה!‬
‫חתיכת עצלן!‬
‫פגישה הערב? אבל נפגשת איתו בבוקר.‬
‫הוא לא כספומט, מרגרט.‬
‫- ניפגש בקרוב. - תודה.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫עם סוזן זה מעט שונה. הזיכרון שלה לא משהו.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫אל תשכחי את הצ'ק שלי.‬
‫לא נתתי לך כרגע?‬
‫לא, סוזן, עדיין לא.‬
‫תודה. להתראות.‬
‫מר אהבה‬
‫שישי הבא ב-14:00.‬
‫את בכושר מעולה! אל תשכחי את הצ'ק שלי.‬
‫לא נתתי לך כבר?‬
‫את תמיד עושה את זה.‬
‫אי אפשר לעבוד עליי.‬
‫תודה.‬
‫אני צריך את הצ'ק. אני מאחר מאוד, מצטער.‬
‫- לא נתתי לך אותו כבר? - לא.‬
‫עכשיו אני כבר לא בטוח... לא, לא נתת לי.‬
‫זה מתאים. מצוין. את יכולה לתת לי כתובת?‬
‫מלון ד'ארג'נסון, בסדר. יש קוד כניסה?‬
‫כן, אלפונס! כן, כן!‬
‫זה לא נראה חום.‬
‫מר אהבה מדבר. מה עם...‬
‫פביאן פ' - אדל ס' מארי-קלוד‬
‫יום שלישי, 19 בחודש?‬
‫רשמתי. את יכולה לתת לי כתובת?‬
‫שלום, כלבה!‬
‫קחי אותי למיטה.‬
‫אתה מטורף? למה אתה לבוש ככה?‬
‫- כדי לענג אותך, מארי-קלוד. - שמי שנטל.‬
‫- אה, כן, שנטל, סליחה. - שנטל.‬
‫נתראה בקרוב!‬
‫זה כל מה שיש לך, חתיכת מתרומם?‬
‫- מעולם לא הרגשת בושה? - בושה? למה?‬
‫על כך ששילמו לך בשביל ההנאה שלך.‬
‫מעולם לא חשבתי שאני נאה או מצחיק.‬
‫אז עד מהרה הבנתי שהתשלום הוא חלק מהפנטזיה שלהן.‬
‫הן משלמות והן מחליטות.‬
‫חלק מהן מעולם לא קיבלו הזדמנות להחליט.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה הייתה השאלה?‬
‫שאלתי מה עשית לאחרונה.‬
‫עבדתי. הרבה.‬
‫- בואו נזוז. מוכנים? - מוכנים.‬
‫תראה לי את הכפפות.‬
‫- מה אתה עושה? - אמרת שזזים.‬
‫תסיר את המסכה, אידיוט. תחבוש אותה ברחוב?‬
‫- בסדר. - טמבל.‬
‫- אתה בטוח שהיא לבד? - כן.‬
‫- היא זקנה. מי יכול להיות שם? - החברות שלה?‬
‫היא בת אלף בערך, כולן מתו.‬
‫אז חבר?‬
‫אתה דוחה.‬
‫בואו נזוז.‬
‫למה אתה אוהב כל כך שעונים?‬
‫מסיבות רבות.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫כשהייתי ילד, שמעתי צלילים רבים שלא אהבתי.‬
‫אז התמקדתי בתקתוק של השעון הישן שלי שאני עדיין עונד.‬
‫מתיחה אוטומטית.‬
‫מדהים, זה עובד בלי חשמל.‬
‫אבל השעון שלך כמעט קסום.‬
‫אם אתה אוהב אותו כל כך, נוכל לעשות עסקה.‬
‫אם תבוא לבקר מדי יום ביומו, בעוד שלושה שבועות השעון יהיה שלך.‬
‫- מדי יום? - אל תשמע נרגש כל כך.‬
‫אתה אוהב אותו או לא?‬
‫איפה הכלבה הזקנה?‬
‫- היא כאן. - אל תזוזו!‬
‫- אל תזוז. - אני לא זז.‬
‫תשב ותסתום. מי האיש הזה?‬
‫חבר.‬
‫- הכספת. - הכספת!‬
‫- איזו כספת? - אל תתעסקי איתי! איפה היא?‬
‫תישאר איתו.‬
‫- הצירוף! - תני לי את הקוד!‬
‫תירה, ממילא לא נותר לי זמן רב.‬
‫- אתה רוצה שאירה בך? - תני להם את הקוד, בבקשה.‬
‫לא! זה אתה, לואי, נכון?‬
‫אתה לא עונה?‬
‫זיהיתי את הבושם הדוחה שלך!‬
‫בוא נסתלק מכאן.‬
‫יום נעים, יקירי.‬
‫אני מקווה שלא תתקרר.‬
‫- את בסדר? - כן. הלב שלי הלם בחוזקה בהתחלה.‬
‫- אבל זה היה טוב, נכון? - את מכירה אותם?‬
‫הוא הנכד שלי.‬
‫גם כיסוי הראש לא מסתיר את הצחנה של האידיוט.‬
‫כלבה זקנה מזוינת! חרא!‬
‫- מי הוא היה? - אני לא יודע,‬
‫אבל אני אברר.‬
‫אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫כבר הגשתי תלונה נגדו כשאיים עליי. לא היו לי מספיק ראיות.‬
‫אפילו שקלתי להעסיק רומנים.‬
‫בשביל מה?‬
‫כדי שיהרגו אותו. אחד מאיתנו חייב למות.‬
‫זה הוא או אני.‬
‫למרות שבגילי סביר יותר שאני אמות ראשונה.‬
‫- למי את מתקשרת? - למשטרה.‬
‫- אז מוטב שאלך. - למה?‬
‫אתה צודק.‬
‫- תודה. - על לא דבר.‬
‫אלמלא אתה, זה כבר היה בשוק השחור.‬
‫השעון שלך.‬
‫- לא. - אל תתווכח איתי.‬
‫אני יכולה לעשות מה שבא לי.‬
‫אני אשמור עליו.‬
‫תשמרי על עצמך, הא?‬
‫- כן? שלום. - שלום.‬
‫- התכתבנו ברשת. - כן. תיכנס.‬
‫- ברונו, נכון? - כן.‬
‫- הלו? - אני מרגישה אותו זז.‬
‫- מה? - בתוך הבטן שלי.‬
‫אתה חושב שיצביע לשמאל או לימין?‬
‫- שלום. רחוב רו 15, ברובע השישי. - בסדר.‬
‫- אני יכול לחזור אלייך? - לא.‬
‫זה התינוק שלך, קלוד.‬
‫הכרומוזומים שלך מחוללים מהומה בבטן שלי.‬
‫אגיע ברגע שאוכל. את יכולה להצמיד את הטלפון לבטן?‬
‫- תודה. - אתה שומע את זה?‬
‫זה מדהים.‬
‫זה מצחיק, במשך שנים נשבעתי שבחיים לא אביא ילדים לעולם,‬
‫אבל לבי מחסיר פעימה בכל פעם שהפרחח זז.‬
‫זה נפלא שיש בתוכי שני חיים. כל אחד צריך לעשות את זה.‬
‫בהחלט.‬
‫אתה מקשיב? אתה נשמע רחוק.‬
‫ממש לא.‬
‫אתה לא עם אחותי?‬
‫אני במשרד. אני כבר בקושי נפגש איתה.‬
‫- שלום, אבי. - אתקשר אלייך אחר כך.‬
‫היא מחכה לך.‬
‫מה כוונתך?‬
‫צעירות, פחות צעירות, יש לי לקוחות מכל הסוגים.‬
‫מה כוונתך ב"פחות צעירות"?‬
‫פעם אחת הייתה גברת שהייתה בת 60 לפחות.‬
‫מה מצחיק כל כך?‬
‫- אימא שלי בת 60. - אז?‬
‫לא הבהרתי את עצמי.‬
‫אם ברצוננו לעבוד יחד, תזדקק לתפיסה שונה של זמן.‬
‫- מי זה? - מי אתה חושב?‬
‫חזרת מוקדם.‬
‫יום ארוך. קיצרתי אותו.‬
‫שלום.‬
‫- היי. אני ברונו. - אלפונס.‬
‫הכול הלך טוב עם פביאן?‬
‫כן, ביצעתי את הטקסים של לפני המוות, ואז הקמתי אותה לתחייה.‬
‫אני אצור איתך קשר, בחור צעיר. אני אחשוב על זה.‬
‫גם אני אחשוב על זה.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫ביי.‬
‫- מי הוא? - הוא אמור להיות ממש טוב.‬
‫חשבתי שזה רעיון טוב שיהיה לנו גיבוי.‬
‫גיבוי?‬
‫אני לא עומד בביקוש.‬
‫רק היום אחר הצהריים‬
‫עוד שתי לקוחות חמקו מבין אצבעותיי.‬
‫ולא סיפרת לי? שכרת את הבחור מאחורי גבי?‬
‫התכוונתי לספר לך.‬
‫תכננת לשלוח את הלקוחות שלי לאפס הזה?‬
‫- הן הלקוחות שלי. - אתה טועה.‬
‫הבאתי עשר לקוחות חדשות רק בזכות המוניטין שלי.‬
‫תראו מי השחצן עכשיו!‬
‫ארבע שיחות טלפון והוא חושב שהוא דון ז'ואן.‬
‫אז למה אתה צריך גיבוי?‬
‫שתוק, תפתח את הדלת.‬
‫גיבוי...‬
‫- שלום. - שלום.‬
‫משלוח עבור מר ביסון, ז'אק.‬
‫כן. תיכנסו.‬
‫- תודה. - תיכנסו. בואו הנה.‬
‫תיכנסו, תניחו את זה כאן.‬
‫- מה זה? - טלוויזיה עם סאונד-בר.‬
‫אני צריך לחתום על משהו?‬
‫- הנה. - שיהיה לך יום נעים.‬
‫ביי. אני רואה שמצבך הכספי טוב.‬
‫מה?‬
‫כיסא עור, שלושה בקבוקים של שאטו פאבי ומערכת קולנוע ביתית?‬
‫ואני זה שעושה את כל העבודה.‬
‫מה תעשה עם כל המזומן הזה?‬
‫מי ילבין את הכסף, ירשום בספרים ויוציא חשבוניות?‬
‫- ותפסיק לאכול חמאה, בשם אלוהים! - עזוב את זה!‬
‫איך שבא לך.‬
‫אתה חושב שקל לדאוג לכך שאשתך לא תגלה?‬
‫לגרום לזה להיראות כאילו אתה עובד בעסק חוקי?‬
‫אגב, 50 אחוזים זה לא הרבה בשביל מה שאני עושה.‬
‫למה שתקבל 50 אחוזים?‬
‫כי עבדתי 30 שנה בעסק הזה!‬
‫לא תשרוד זמן רב בלעדיי. אני מתדרך אותך על התפקידים,‬
‫מכבס את התחתונים שלך, בוחר את הבגדים שלך.‬
‫אני לא יכול להשתמש בבגדים שלך.‬
‫מה הבעיה עם הבגדים שלי? אתה לא אוהב אותם?‬
‫אף אחת לא התלוננה. הסתדרתי מצוין בלעדיך.‬
‫נראה אם תצליח לשמר את הלקוחות החדשות.‬
‫העיקר הוא לשמר את הלקוחות. דבר איתי עוד 25 שנה.‬
‫- אתה חושב שעדיין אעסוק בזה? - למה?‬
‫יש לך תוכניות אחרות? אתה טוב מדי בשביל זה? פוטרת משלוש העבודות האחרונות שלך.‬
‫אתה עובד עם הזין, כמו אבא שלך.‬
‫יש משפחות של שחקנים, יש משפחות של אופים, אנחנו מצטיינים בחדר המיטות.‬
‫- לך להתכונן. - בשביל מה?‬
‫- יש לי מישהי חדשה. - אני עייף.‬
‫אל תדאג, היא לא תובענית.‬
‫- איפה זה? - בקרבת מקום.‬
‫- שלום, יקירי. - שלום.‬
‫למה צלצלת בפעמון? שכחת את המפתחות?‬
‫המוח שלי כבר לא מה שהיה.‬
‫אל תדאג, תיכנס.‬
‫הכנתי תה.‬
‫היא קפצה לבקר אחר הצהריים, התחלנו לפטפט‬
‫וזיהיתי הזדמנות.‬
‫ממה הוא מת?‬
‫זה היה פתאומי מאוד, התקף לב.‬
‫בוקר אחד מצאתי אותו מת במיטה.‬
‫לא הבחנתי בדבר.‬
‫זה היה נורא. פשוט נורא.‬
‫למה אני מספרת לך את זה?‬
‫אני לא בנויה להיות לבד.‬
‫אני חושב שאני יכול לעזור לך.‬
‫- מה אני צריך לעשות? - תסריט בסיסי.‬
‫בעלה מת לפני כמה שנים.‬
‫היא נתנה לי כמה חפצים שלו.‬
‫זה מפחיד.‬
‫שום דבר לא מפחיד כשמקבלים 500 אירו.‬
‫היא גם נתנה לי את זה. תיזהר. זה עדין.‬
‫- מה זה? - השיער שלו.‬
‫כלומר, זאת פאה.‬
‫איך הן מסוגלות להאמין לפנטזיות האלה?‬
‫זאת העבודה שלי. הכישרון שלי. הכישרון היחיד שלי.‬
‫כשפגשתי את אימא שלך, רציתי להיות שחקן.‬
‫- אתה? - כן.‬
‫נהגתי בלימוזינות רק בשביל לפגוש במאים.‬
‫- נו? - פגשתי את אימא שלך.‬
‫מה הבעיה?‬
‫היא תצחק אם תראה אותי עם הפאה.‬
‫למי אכפת מהפאה? היא רק נועדה להפוך את הפנטזיה לאמיתית.‬
‫קח.‬
‫- תתחיל לשחק. - מה?‬
‫תעמוד ותשחק.‬
‫אתה בעלה, יש לך כרס, אתה עייף. קדימה.‬
‫- כן, טוב... - כן.‬
‫- תמשיך. - טוב, אז אני עייף.‬
‫- כן, יש לך כרס. - יש לי...‬
‫- כרס ממש גדולה, אתה עייף. - ככה?‬
‫כן, הוא לא...‬
‫מה? ככה זה בסדר?‬
‫לא ידעתי שאתה מצחיק.‬
‫בדיוק כמו שאתה אוהב.‬
‫הרבה חלב, כפית סוכר אחת.‬
‫תודה, אהובתי.‬
‫זה מתחיל. תשב.‬
‫הם לא החמיצו אף פרק של "מי רוצה להיות מיליונר?"‬
‫הוא מת לפני שהחליפו את המנחה.‬
‫היא שמרה תקליטורי די-וי-די וצופה בפרקים שוב ושוב.‬
‫היא משוגעת?‬
‫לא, היא מאוהבת. אולי יום אחד גם אתה תחווה את זה.‬
‫- תשובה נכונה. - הנה, הכנתי את זה בשבילך.‬
‫- תודה. - שאלה ארבע תמורת 800 אירו.‬
‫כשטסים לחו"ל, צריך להזיז את השעון קדימה‬
‫בשעה,‬
‫בשבוע, בחודש או בשנה?‬
‫- זה קל. - אנחנו לא טיפשים.‬
‫אתה צודק.‬
‫זה רק מתחיל.‬
‫תיזהר, היא אמרה שהוא ידע את כל התשובות.‬
‫היא הכינה לך כמה שאלות.‬
‫הדמויות הללו מסיפור הילדים...‬
‫- אני יודע את התשובה. - באמת?‬
‫צנצנת, צנצנת ג'אבג'אב, ג'וב, ג'וב...‬
‫- אז? - ציפור ג'אבג'אב.‬
‫זה קשה.‬
‫תמורת 1,500 אירו, מישל.‬
‫מי היה הקיסר הרומאי מ-54 עד 68 לספירה?‬
‫פרו...‬
‫זירו, נירון או פרו?‬
‫נירון.‬
‫- נירון. - כן!‬
‫כל הכבוד, מותק. עבודה טובה.‬
‫תקלף את הגזר, אני אטפל בכרישה.‬
‫רק קצת.‬
‫ביום ראשון אפשר לצאת לטיול בפונטנבלו.‬
‫רעיון טוב.‬
‫אתה מעדיף לבקר בסן-ז'רמן-אן-לה?‬
‫ביקרנו שם בשבוע שעבר. יהיה יותר כיף בפונטנבלו.‬
‫את צודקת.‬
‫אז אנחנו מסכימים?‬
‫- כן. - כמו תמיד, אהובי?‬
‫אתה נראה עייף.‬
‫אני מכירה מישהו שתהיה לו שנת לילה טובה.‬
‫אלפונס לא מגיע?‬
‫כן, הוא בדרך לכאן.‬
‫הוא בסדר? שמעתי שיש לו בעיות בעבודה.‬
‫באמת? מי אמר?‬
‫אני לא זוכר, זה כנראה לא נכון.‬
‫לא, למעשה, הוא עובד ללא הפסקה.‬
‫אני בקושי רואה אותו.‬
‫חכה, קניתי מברשת שיניים חדשה בבית המרקחת.‬
‫תודה.‬
‫אז לבלות איתה ערב מול הטלוויזיה.‬
‫- כן, בעיקרון. - זהו זה.‬
‫- מה? - אני פשוט ישן איתה וזה הכול?‬
‫כן.‬
‫- כן. - כן.‬
‫אני רק שואל.‬
‫אתה בא לישון, יקירי?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים להזמין.‬
‫לא צריך לחכות לו.‬
‫אני בטוחה שכולנו רעבים.‬
‫- את בטוחה? - כן, זה ילמד אותו לקח.‬
‫הוא בטח נתקע בעבודה.‬
‫אני מותשת.‬
‫חלומות מתוקים, יקירי.‬
‫לילה טוב.‬
‫- אלפונס! הגיע הזמן! - אני ממש מצטער.‬
‫הגעת בדיוק בזמן. תודה.‬
‫- מה שלומך? - מצוין. אני מצטער.‬
‫היה קצת מטורף בעבודה.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫אבל אני מאושר, כי מצאתי משהו‬
‫שעשוי להיות המכירה הגדולה ביותר בתולדות החברה.‬
‫- באמת? - כן. תראה, אתה מבין קצת בשעונים.‬
‫זה שעון אנרי רובר מהמאה ה-19. ראית את המחוג?‬
‫- לא? - אפשר להחזיק?‬
‫- הידיים שלך נקיות? - לך תזדיין.‬
‫הקפיץ מאחורה. זהב צהוב. חתום.‬
‫כמה אתה יכול לקבל תמורתו?‬
‫אני לא יודע, אבל שעון כזה‬
‫יועמד למכירה פומבית.‬
‫אפילו בסותבי'ס, אני יכול לקבל עמלה של 4,000.‬
‫משהו כזה. לא רע.‬
‫- סליחה. קוקטייל מוסקו מיול, בבקשה. - בטח.‬
‫אני קולטת שהוא נהיה יותר ויותר נאה.‬
‫אכלנו ארוחת ערב עם חברים‬
‫והוא היה שונה לחלוטין.‬
‫לא רק מבחינה פיזית,‬
‫גם הקול שלו, המחוות שלו.‬
‫הוא משדר אנרגיה שלא ידעתי שיש לו.‬
‫אני רואה איך החברות שלי מסתכלות עליו.‬
‫זה מרגיז אותך?‬
‫מעציב אותי שהוא נשוי למישהי כמוני.‬
‫מה כוונתך?‬
‫אישה שלא מעריכה את הקסם של בעלה כפי שמגיע לו.‬
‫זאת ההזדמנות שלך להבין מי את.‬
‫אני לא יודעת אם יש לזה שם.‬
‫לא תדעי אם לא תנסי.‬
‫כמובן.‬
‫אילו הייתי כזאת, הייתי יודעת.‬
‫- אולי אני א-מינית. - או מתוסכלת.‬
‫- תפסיקי. - אני לא אפסיק.‬
‫להתראות.‬
‫תנשקי אותי. זה לא עולה כלום, נשיקה אחת.‬
‫זה כן. זה עולה. זה עולה יקר מאוד.‬
‫במיוחד הנשיקה הראשונה.‬
‫ניפגש בקרוב.‬
‫דרך אגב,‬
‫שכחתי לשאול אותך.‬
‫אלפונס מצא עבודה חדשה?‬
‫מה כוונתך?‬
‫תראי, זאת חברה אחרת.‬
‫"ובכן", נאנחה הגברת הזקנה "האם אני עדיין נחשקת?‬
‫"יהיה זה יוצא דופן ובלתי צפוי למען האמת"‬
‫השופט חשב, באדישות "לחשוב שאני קופה‬
‫"זה בלתי אפשרי" אבל מה שקרה לאחר מכן הוכיח שהוא טעה‬
‫היזהרו מהגורילה!‬
‫שוב.‬
‫תציב את עצמך במקומו של הקוף‬
‫הצורך לבחור בין שופט לזקנה...‬
‫כן!‬
‫...או בשניהם?‬
‫אם אני אצטרך לבחור‬
‫בשלב כלשהו בעתיד‬
‫אני בטוח שהגברת הזקנה תהיה מי שאני אבחר בה‬
‫אני גומרת.‬
‫היזהרו מהגורילה!‬
‫אני אבדוק, אבל אני חושב שהוא לקח את כל חפציו.‬
‫סליחה, מגלי, קודמך בתפקיד השאיר משהו במגירות?‬
‫- עט נובע? - שחור וכסף.‬
‫- שחור וכסף? - לא, לא נראה לי, לא היה כלום.‬
‫לא, מצטער. מה שלומו?‬
‫הם היו קשוחים איתו.‬
‫בואו הנה.‬
‫- רצית לדבר איתנו? - כן.‬
‫כעת, לאחר שבעלי נפטר, הגיע הזמן לניקיון כללי.‬
‫- סליחה? - כן.‬
‫אני יודעת על כל מה שקרה כאן.‬
‫אלה שסירבו לשכב עם החזיר הזה‬
‫יכולים להישאר.‬
‫האחרים יכולים לעזוב. אתם לא רצויים כאן יותר.‬
‫קרלו?‬
‫מצטער, גברתי.‬
‫אילו הייתי במקומך, הייתי מוכרת את המקום ועוברת לרומא.‬
‫אני לא אוהבת שאת רחוקה כל כך.‬
‫יש לך חיים, אנשים לפגוש.‬
‫שנותיי הטובות מאחוריי.‬
‫יש לי מספיק זיכרונות שיארחו לי חברה.‬
‫רובם מגונים.‬
‫בחייך, אימא.‬
‫כולנו ידענו שלא היית מאושרת עם אבא.‬
‫הסתרת את זה כמיטב יכולתך, אבל אנחנו לא טיפשים.‬
‫למה את מניחה שאני מדברת על אבא שלך?‬
‫היו לי גלגולי חיים רבים.‬
‫ז'אק, אהובי.‬
‫אני יודעת שאתה תהיה אבא טוב‬
‫ושתמצא את המילים הנכונות‬
‫כדי להסביר את היעדרותי.‬
‫תני לי לתלות את הציור.‬
‫אני לא "נככה".‬
‫"נכה."‬
‫אתה חושב שזה נראה נורא?‬
‫אני חושב שאת אוהבת את זה.‬
‫זה הכפר שבו גדלתי.‬
‫תיקחי אותי לשם?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫האנשים שם טיפשים.‬
‫לאורה?‬
‫אני מקווה שיהיו לך חיים נפלאים.‬
‫אני שולחת לך את כל אהבתי.‬
‫ספר לי על אימא שלך.‬
‫זה מעורפל מאוד.‬
‫אני זוכר אישה יפה מאוד.‬
‫יפה יותר מכל אחת אחרת.‬
‫- מעולם לא ניסית למצוא אותה? - לא.‬
‫חשבתי שהיא לא תאהב את זה.‬
‫עד לאחרונה, חשבתי שהיא ברחה.‬
‫למה שהיא תברח?‬
‫כי הייתי קצת טיפש.‬
‫או לא נאה.‬
‫לא כמוה.‬
‫לא כמוך.‬
‫אתה רוצה שאני אלד במכונית?‬
‫המרפאה במרחק שלושה ק"מ. אני רוצה להגיע לפני שתהיה לי הפלה.‬
‫יש רמזורים אדומים.‬
‫תמשיך לנסוע! פחדן!‬
‫- חרא! זה קורה. - מה?‬
‫סע, מהר!‬
‫את מכאיבה לי!‬
‫- תפסיקי. - אל תעצור!‬
‫- תורידי את היד. - לא.‬
‫הפנייה השנייה ימינה.‬
‫איך נקרא לו?‬
‫- חרא. - לעזאזל.‬
‫את תדברי.‬
‫שלום.‬
‫כאן פי-אס 08 לטי-אן 08, אני צריכה שתי בדיקות רקע.‬
‫זה הרכב שלך?‬
‫זאת מכונית. אתם מדברים לפעמים כמו אנשים נורמליים?‬
‫- מרתה. אני מתנצל בשמה. - תקשיבי, גברת.‬
‫תקרא לי מרתה, אתן לך את כל מה שתרצה,‬
‫אפילו את מספר הרישוי.‬
‫- את עובדת במשרד ממשלתי? - כן.‬
‫והבחור שנוהג?‬
‫הוא הנהג שלי.‬
‫הוא ממש נהג מרוצים.‬
‫כן, יקירתי, אני אגיע בזמן.‬
‫לא, אני אגיע. אוהב אותך.‬
‫נוותר לך הפעם.‬
‫למה?‬
‫ביקשתי ממנו לעבור באורות אדומים‬
‫- ואני אפילו לא מקבלת קנס? - בסדר...‬
‫- היא חתיכת טיפוס. - ועוד איך.‬
‫- אני יכול ללכת? - כן, הפעם.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אלפונס!‬
‫- הלו? - כן, הלו?‬
‫מצטער, רציתי לדעת אם יש לך זמן פנוי‬
‫בין 20:00 ל-22:00.‬
‫- מצטער, הסנדקית של מרגו באה לבקר. - אז מה?‬
‫היא רוצה שאכיר אותה טוב יותר.‬
‫בסדר. תשמור על עצמך.‬
‫כן, תשמור על עצמך.‬
‫- היי. - הנה אתה.‬
‫פרנסואז בדיוק אמרה‬
‫שנהגתי לחרבן באמבטיה עד גיל שש.‬
‫- גיל מבוגר למדי, נכון? - כן.‬
‫אתה זוכר את הסנדקית שלי?‬
‫פגשת אותה בחתונה.‬
‫בטח.‬
‫חלף זמן רב מאז.‬
‫חלף זמן רב. שלום.‬
‫- הוא רזה מאוד. - בזכותי.‬
‫למשך זמן מה, הוא היה...‬
‫אם אני זוכרת נכון,‬
‫דיברת בעיקר עם אבא שלו.‬
‫- הוא התחיל איתך. - באמת?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫פלרטטנית שכמותך.‬
‫טוב, בואו נאכל.‬
‫את עדיין גרה בדירה הישנה של סבא?‬
‫אני גרה שם כבר יותר מ-30 שנה.‬
‫העיצוב ישן מאוד, אין לך מושג עד כמה.‬
‫הדירה תקועה בימי השיא שלה.‬
‫כמוני.‬
‫- תגיש את האוכל? - כן.‬
‫- פרנסואז. - כן, בבקשה. אני רעבה.‬
‫פרנסואז עבדה אצל סבא וסבתא שלי.‬
‫מה עשית?‬
‫ניקיתי קצת, בישלתי קצת.‬
‫אם אני זוכרת נכון,‬
‫סבא עזר לאימא שלך במהלך המלחמה.‬
‫- בדיוק. - נכון?‬
‫הוא ממש דאג לנו.‬
‫נהיה אסירות תודה לנצח.‬
‫את כבר בוגרת, אני יכולה לגלות לך סוד.‬
‫בזמנו, סבא שלך היה צעיר‬
‫ואני הייתי דלוקה עליו.‬
‫- סבא? - כן!‬
‫תמיד נמשכתי לגברים מבוגרים יותר.‬
‫אתה לא תבין.‬
‫- המגש שלך. - גבירותיי ורבותיי.‬
‫אנחנו מתחילים בהנמכה.‬
‫תחזרו למושבים ותחגרו חגורות בטיחות, בבקשה.‬
‫השמים מעל פריז בהירים והטמפרטורה היא 22 מעלות.‬
‫כבודת יד יש לאחסן מתחת למושב לפניכם‬
‫או בתאים שמעליכם.‬
‫הוא היה רודן לא קטן.‬
‫ככה את קוראת לזה? הוא היה טיפוס מגעיל.‬
‫הוא התייחס לסבתא כמו לזבל.‬
‫אולי הוא היה גיבור, אבל הוא היה גם חמור.‬
‫אי אפשר לשפוט אותו, זה היה עידן אחר.‬
‫שאני לא מתגעגעת אליו.‬
‫אם בעלי היה מדבר אליי ככה, הייתי מעיפה עליו צלחת.‬
‫זה יהיה נורא ואיום.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫- תפוחי אדמה? - כן.‬
‫לא, סיימנו.‬
‫- אני אפנה את הכלים. - את רצינית?‬
‫זה יום חמישי, יש לנו לוח זמנים.‬
‫אנחנו עובדים בתורות, כל יום מישהו אחר.‬
‫אני אעזור לו בכל מקרה.‬
‫אתה רוצה ארמניאק?‬
‫אלפונס שלך מקסים.‬
‫מעט לחוץ, אבל נאה.‬
‫את צריכה לעזור לו להירגע.‬
‫זה לא יזיק לו.‬
‫- סליחה. - מה עובר עליך?‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫הוא הותקף בחודש שעבר,‬
‫הוא נפצע בכל הגוף, אז הוא לא אוהב שנוגעים בו.‬
‫באמת?‬
‫פרנסואז.‬
‫- תודה. - קחי.‬
‫המונית שלך הגיעה. היא בחוץ.‬
‫תלווה אותה החוצה?‬
‫באמת? את לא רוצה...‬
‫תגיעי הביתה בשלום. טוב לראות אותך.‬
‫גם אותך.‬
‫בואי לא נחכה עוד 15 שנה עד לפגישה הבאה.‬
‫- בטח. - מבטיחה?‬
‫זה הזמן לבלות איתי, עכשיו או לעולם לא.‬
‫טוב, בוא נזוז.‬
‫כן.‬
‫לא זיהית אותי?‬
‫איך יכולתי? היית חזיר שמן.‬
‫גם אתה לא זיהית אותי.‬
‫איך יכולתי? היית יפהפייה.‬
‫תהיה טוב למרגו.‬
‫אסור לה לדעת לעולם מה אתה עושה מאחורי גבה.‬
‫- את מטיפה לי מוסר? - כן.‬
‫אני לא משקרת לאיש.‬
‫מר אהבה‬
‫תיזהר. זה עלול לחזור אליך כבומרנג.‬
‫אתה כזה סוטה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫- אתה שולח אותי לשכב עם הסנדקית שלה? - היא מוצצת לך.‬
‫- אז ידעת. - לא.‬
‫נזכרתי כשאמרת שתיפגשו לארוחת ערב.‬
‫רציתי לספר לך, אבל...‬
‫- אבל מה? - לא העזתי.‬
‫- אתה מעשן? - אני מרגיש נורא.‬
‫תכבה את הסיגריה.‬
‫אתה ידעת.‬
‫הכסף קודם לכול.‬
‫- נכון? - תכבה את הסיגריה.‬
‫אתה לא מבין, לעזאזל,‬
‫שאין לך מוסר?‬
‫מה זה בכלל?‬
‫תפיסות בורגניות של נאמנות לאישה שלא אוהבת אותך יותר?‬
‫או לענג נשים שלא מקבלות יותר אהבה?‬
‫אנחנו עושים מעשה טוב, בני.‬
‫ממלאים את הדפים האחרונים ביומן הפרטי שלהן.‬
‫תסתום, בבקשה. תחסוך ממני את הדיבור היומרני.‬
‫אתה מבין‬
‫שייתכן שהיא ניגבה את התחת של אשתי?‬
‫האכילה אותה מבקבוק?‬
‫לימדה אותה לומר את המילים הראשונות שלה?‬
‫זה נפלא.‬
‫- מה? - אתה אסיר תודה.‬
‫לא, תניח לזה. אני אפתח. אני צריך להתהלך.‬
‫אתה יכול ללכת?‬
‫כן, אני יכול ללכת. מאוכזב?‬
‫- תיזהר. - כן.‬
‫- זוז. - מה אתה רוצה?‬
‫תן לי להיכנס או שאהרוג אותך.‬
‫- מה? - מי אתה?‬
‫- מי אתה? - זה בסדר.‬
‫תפתח. תפתח את הפה שלך.‬
‫תסתכל עליי. חתיכת בן זונה.‬
‫אני לא יודע מה אתה עושה עם הכסף שלה,‬
‫אבל אם תלך לשם שוב, אני אהרוג אותך!‬
‫המוח שלך יעוף לכל עבר. אתה מבין מה אני אומר?‬
‫אני מכיר את אשתך, אני יודע איפה אתם גרים.‬
‫אני לא רוצה לראות שוב את התחת רודף הבצע שלך.‬
‫אתה מבין את זה, לעזאזל?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אבא. אתה בסדר?‬
‫אתם בסדר? התקשרתי למשטרה.‬
‫- לא! - לא!‬
‫- אל תעשי את זה. - למה?‬
‫- ראיתי את הבחור. - תתקשרי שוב.‬
‫תגידי שזאת הייתה טעות.‬
‫- בסדר. - נתראה מחר.‬
‫- טוב? - נהדר.‬
‫בוא הנה. נרים אותך.‬
‫קדימה. בזהירות.‬
‫- תשב. - אני לא יכול ללכת מהר.‬
‫זהו זה.‬
‫שב שם.‬
‫זהו זה.‬
‫קראת לי "אבא".‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬