Da? Intrați! Da, puteți...
Nu prea am timp.
- Voiai să vorbim? - Da.
Sunt însărcinată.
Nu mi-a venit menstruația, sigur sunt gravidă.
- Nu pare că te bucuri. - Nu, mă bucur.
Oricum, îl păstrez. Am prima ecografie pe 27.
Tu decizi dacă vrei să fii prezent.
- Mă scuzați! Henri Derry pe linia doi. - O să răspund.
- Te las să te gândești. - Bine.
Haide!
Da!
Ce bine e!
Poftim!
La naiba! Ai o brichetă, frate?
- Ce? - O brichetă.
- Nu. - De ce n-ai niciodată brichete?
Mereu le iei pe ale mele și apoi n-ai niciodată una.
- E nasol. - Așa e.
Ce faci cu ele? Ți le bagi în fund?
„Mâine în zori, pe câmpia albă,
„O să plec, vezi tu. Știu că mă aștepți.
„O să traversez pădurea, o să traversez munții.
„Nu pot rămâne...”
Scuze, ai un foc?
Sigur.
Mersi.
„Mâine...”
- Uită-te la ticălosul ăsta bogat! - Cine se crede?
- La naiba! - Îmbrăcat ca un boșorog.
„Când două inimi iubitoare au îmbătrânit frumos,
„Ce bucurie profundă,
„Privată și calmă!
„Iubire! Nuntă cerească!
„O, legătură pură de suflete!
„Strălucirea ei persistă pe măsură ce focul ei se stinge.
„Două inimi au fost luate demult, Dar acum rămâne doar una.
„Amintiri din trecutul lor comun
„Fac imposibilă supraviețuirea uneia fără cealaltă.
„Scumpo, nu-i așa? Așa e viața noastră.
„Iubirea noastră se bucură de liniștea serii și de lumina zorilor.
„Și se transformă în prietenie Fără să se piardă iubirea.”
E foarte frumoasă.
Scuze!
- Da? - Mă auzi?
- Mi s-a sculat! - Ce?
- Își revine. - Te sun mai târziu.
Își revine.
Te plictiseam?
Deloc, e foarte frumoasă.
Mai ales ultimele două versuri.
Nu trebuie să te prefaci că îți place.
Când terminăm, poți redeveni tu însuți.
Nu, nu joc teatru. Mi se pare foarte frumoasă.
La-nceput, chestia cu natura mă plictisea, dar când vorbește despre fiica lui...
- Chiar se pricepe la scris. - Într-adevăr.
Ar trebui să încerc asta cu alte femei în vârstă, ar putea fi profitabil.
Când am spus „să redevii tu însuți” trebuia să adaug „dar fii civilizat”.
Desigur, îmi pare rău.
Spune-mi!
Nu te-am mai văzut de o săptămână.
Ce ai făcut în ultima vreme?
DOMNUL DRAGOSTE
Haide, bag-o pe ușa din spate!
Leneșule!
O programare diseară? Dar te-ai văzut cu el azi-dimineață.
Nu e automat, Margareth.
- Pe curând! - Mulțumesc.
Cu plăcere.
Cu Suzanne, este puțin diferit. Are niște probleme de memorie.
A fost minunat.
Nu uita de cecul meu!
Nu l-am completat deja?
Nu, Suzanne, încă nu.
Mulțumesc. Pe curând!
DOMNUL DRAGOSTE
Vinerea viitoare, la 14:00.
Ești într-o formă grozavă! Nu uita de cecul meu!
Nu l-am completat deja?
Faci asta de fiecare dată.
Nu mă păcălești!
Mulțumesc.
Am nevoie de cec. Am întârziat foarte mult, scuze!
- Nu ți l-am dat deja? - Nu.
Nu sunt sigur acum... Nu, nu mi l-ai dat.
Ar putea fi disponibil. Bine. Adresa?
D'Argenson, bine. E vreun cod de acces?
Da, Alphonse! Da!
Nu pare maro.
Domnul Dragoste la telefon. Ce zici de...
... marți, pe 19?
Am notat. Îmi dai adresa?
Salut, târfo!
Du-mă la patul tău!
Ai înnebunit? De ce ești îmbrăcat așa?
- Ca să-ți provoc plăcere, Marie-Claude. - Pe mine mă cheamă Chantal.
- A, da, Chantal, scuze! - Chantal.
Pe curând!
Atâta poți, fătălăule?
- Te simți vreodată jenat? - Jenat? De ce?
Că ești plătit pentru plăcerea ta.
Nu m-am considerat niciodată arătos sau amuzant.
Așa că mi-am dat seama repede că plata face parte din fantezia lor.
Ele plătesc, ele decid.
Unele dintre ele n-au mai avut șansa să decidă.
Ești bine?
Care era întrebarea?
Am întrebat ce ai făcut în ultima vreme.
Am muncit. Mult.
- Hai să mergem! Gata? - Gata!
Arată-mi mănușile!
- Ce faci? - Ai spus „Hai să mergem”.
Scoate aia, idiotule! O s-o porți pe stradă?
- Bine. - Tâmpitule!
- Ești sigur că e singură? - Da.
- E o bătrână. Cine să fie acolo? - Prietenele ei?
Are o mie de ani, toate sunt moarte.
Un iubit, atunci?
Ești dezgustător.
Hai să mergem!
De ce îți plac atât de mult ceasurile?
Din multe motive.
Te iubesc.
Când eram copil, auzeam multe sunete care nu-mi plăceau.
Mă concentram la ticăitul ceasului meu vechi pe care încă-l port.
E cu mecanism automatic.
Este uimitor, funcționează fără electricitate.
Dar ăsta e aproape magic.
Dacă îți place așa de mult, putem face un târg.
Dacă vii în fiecare zi, în trei săptămâni, e al tău.
- În fiecare zi? - Nu te mai da așa de încântat!
Îți place sau nu?
Unde e babornița?
- E aici. - Nu mișca!
- Nu mă mișc.
Stai jos și taci! Cine e tipul ăsta?
Un prieten.
- Seiful. - Seiful!
- Care seif? - Nu te juca cu mine! Unde e?
Rămâi cu el!
- Combinația! - Dă-mi codul!
Trage, nu mi-a mai rămas mult timp.
- Vrei să te împușc? - Dă-le codul, te rog!
Nu! Ești tu, Louis, nu-i așa?
Nu-mi răspunzi?
Ți-am recunoscut apa de colonie dezgustătoare!
Hai să ne cărăm!
O zi frumoasă, dragul meu!
Sper să nu răcești.
- Ești bine? - Da. Inima mea a bătut tare la început.
- Dar a fost bine, nu? - Îi cunoști?
E nepotul meu.
Chiar și cu cagulă, duhoarea lui e inconfundabilă.
A naibii târfă bătrână! Fir-ar să fie!
- Cine era ăla? - Nu știu.
Dar o să aflu.
Trebuie să facem ceva.
L-am dat în judecată când m-a amenințat. N-am avut destule probe contra lui.
M-am gândit până și să angajez români.
Ce să facă?
Să-l ucidă. Unul dintre noi trebuie să moară.
Ori el, ori eu.
Chiar dacă, la vârsta mea, e mai probabil să mor prima.
- Unde suni? - La poliție.
- Mai bine plec atunci. - De ce?
Ai dreptate.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Fără tine, ar fi deja pe piața neagră.
E al tău.
- Nu. - Fără discuții!
Fac ce vreau.
O să am grijă de el.
Ai grijă, bine?
- Da? Bună ziua! - Bună ziua!
- Am vorbit online. - Da. Intră!
- Bruno, nu? - Da.
- Alo? - Simt că se mișcă.
- Ce? - În burta mea.
Crezi că votează cu stânga sau cu drepta?
- Bună! Rue Jacob, în arondismentul șase. - Bine.
- Pot să te sun înapoi? - Nu.
Este copilul tău, Claude,
cromozomii tăi fac tămbălău în burta mea.
Vin acolo cât de repede pot. Poți pune telefonul pe burtă?
- Mulțumesc. - Auzi?
Este uimitor.
E amuzant, am jurat ani de zile să nu fac niciodată copii,
dar îmi saltă inima de bucurie ori de câte ori ștrengarul se mișcă.
Este minunat să porți două vieți. Cu toții ar trebui să purtăm două vieți.
Absolut.
Mă asculți? Parcă ai fi distras.
Deloc.
Nu ești cu sora mea?
Sunt la birou. Abia mă mai văd cu ea.
- Bună ziua, părinte! - Te sun înapoi.
Vă așteaptă.
Ce vrei să spui?
Tinere, nu foarte tinere, am tot felul de cliente.
Cum adică „nu foarte tinere”?
Odată, a fost o doamnă care avea cel puțin 60 de ani.
Ce e așa de amuzant?
- Mama are 60 de ani. - Așa, și?
N-am fost foarte clar, puștiule.
Dacă am lucra împreună, ai avea nevoie de o noțiune diferită a timpului.
- Cine e? - Tu ce crezi?
Te-ai întors devreme.
Am scurtat-o. A fost o zi lungă.
Bună!
- Bună! Eu sunt Bruno. - Alphonse.
Totul a mers bine cu Fabienne?
Am împărtășit-o, apoi am readus-o la viață.
Te sun înapoi, tinere. O să mă gândesc.
Și eu o să mă gândesc.
- La revedere! - La revedere!
La revedere!
- Cine e? - Se pare că e bun.
Mi s-a părut o idee bună să avem întăriri.
Întăriri?
Nu fac față cererii.
Doar azi după-amiază,
am pierdut la mustață alte două cliente.
Și nu mi-ai spus? Îl angajai pe tipul ăsta fără știrea mea?
Aveam de gând să-ți spun.
Aveai de gând să-mi lași clientele cu ratatul ăsta?
- Sunt clientele mele. - Greșit.
Am adus 10 cliente noi doar datorită reputației mele.
Uite cine se umflă în pene acum!
A primit patru apeluri telefonice și se crede Don Juan.
Atunci, de ce ai nevoie de întăriri?
Taci, răspunde la ușă!
Întăriri...
- Bună ziua! - Bună ziua!
Livrare pentru dl Bisson, Jacques.
Da. Intrați!
- Mulțumesc. - Intrați! Pe aici.
Intrați, puneți-l aici!
- Ce e? - Un televizor cu boxe performante.
Trebuie să semnez ceva?
- Poftim! - O zi bună!
La revedere! Stai bine, văd.
Ce?
Un fotoliu de piele, trei sticle de Château Pavie și un sistem home cinema?
Și eu fac toată treaba nenorocită.
Ce ai face cu toți banii ăștia?
Cine spală bani, ține evidența și falsifică facturi?
- Și nu mai mânca unt, pentru Dumnezeu! - Lasă!
Fă cum vrei!
Crezi că e ușor să mă asigur că soția ta nu află?
Să fac să pară că lucrezi pentru o firmă legală?
Apropo, 50% nu e mult pentru ce fac eu.
De ce să iei 50%?
Pentru că sunt de 30 de ani în domeniu!
Nu ai rezista mult fără mine. Îți dau indicații pentru rolurile tale.
Îți spăl boxerii. Îți aleg hainele.
Nu e ca și cum le-aș putea purta pe ale tale.
Ce e cu hainele mele? Nu-ți plac?
Nimeni nu s-a plâns vreodată. Mă descurcam bine fără tine.
O să vedem dacă poți păstra noile cliente.
Totul e să le păstrezi. Vorbește cu mine peste 25 de ani!
- Crezi că o să mai fac asta atunci? - De ce?
Ai alte planuri? Te crezi prea bun? La ultimele trei slujbe, te-au dat afară.
Talentul tău e scula, ca al tatălui tău.
Unele familii fac teatru, altele, pâine. Noi suntem buni în dormitor.
- Du-te să te pregătești! - Pentru ce?
- Am una nouă. - Sunt obosit.
Nu-ți face griji, nu e solicitant.
- Unde e? - În apropiere.
- Bună, dragul meu! - Bună!
De ce ai sunat? Ți-ai uitat cheile?
Sunt distras.
Nu-ți face griji, intră!
Am făcut ceai.
Ea a trecut pe aici azi după-masă, ne-am luat cu vorba
și am văzut o ocazie.
De ce a murit el?
A fost foarte brusc, un atac de cord.
Într-o dimineață, și-a dat duhul în pat.
N-am observat nimic.
A fost îngrozitor. Pur și simplu îngrozitor.
De ce vă spun asta?
Nu sunt făcută să fiu singură.
Cred că vă pot ajuta.
- Ce trebuie să fac? - Scenariul clasic.
Soțul ei a murit acum câțiva ani.
Mi-a dat o parte din lucrurile lui.
E înfiorător.
Pentru 500 de euro, nimic nu este înfiorător.
Mi-a dat și asta. Ai grijă! E fragilă.
- Ce este? - Părul lui.
Adică, este o perucă.
Cum pot crede în aceste fantezii?
Asta e treaba mea. Talentul meu. Singurul meu talent.
Când am cunoscut-o pe mama ta, voiam să fiu actor.
- Tu? - Da.
Conduceam limuzine ca să cunosc producători.
- Și? - Am cunoscut-o pe mama ta.
Care e problema?
O să râdă de mine dacă port asta.
Cui îi pasă de perucă? E doar menită să-i facă fantezia realistă.
Poftim!
- Începe să joci! - Ce?
Ridică-te și joacă!
Ești soțul ei, ai un burdihan, ești obosit.
- Da, păi... - Da.
- Începe! - Bine, sunt obosit.
- Da. Ai un burdihan. - Am...
- Ditamai burdihanul, ești obosit. - Așa?
Da, adică, nu e...
Ce? E bine așa?
Nu știam că ești amuzant.
Exact cum îți place.
Mult lapte, o linguriță de zahăr.
Mulțumesc, iubirea mea.
Începe. Vino să stai jos!
Nu au pierdut nicio ediție din Vrei să fii milionar?
A murit înainte să schimbe gazda.
Ea a păstrat DVD-urile și le revede.
E nebună?
Nu, e îndrăgostită. Poate într-o zi o să știi cum e.
- Răspuns corect. - Poftim, ți-am pregătit asta.
- Mulțumesc. - Întrebarea patru pentru 800 de euro.
Când călătoriți în străinătate, trebuie să vă setați ceasul înainte
cu o oră,
o săptămână, o lună sau un an?
- Simplu. - Nu suntem proști.
Ai dreptate.
Abia a început.
Ai grijă, ea a spus că el știa toate răspunsurile.
Ți-a pregătit câteva.
Personajele acestea din povestea pentru copii...
- Știu răspunsul. - Serios?
Zgripțu, Zgripțuroc, Zgrip...
- Deci? - E pasărea Zgripțuroc.
E greu.
... pentru 1.500 de euro, Michel.
Cine a fost împărat roman din 54 până în 68 î.Hr.?
Fero...
Zero, Nero sau Pero?
Nero.
- Nero. - Da!
Bravo, dragul meu!
Curăță morcovii, eu curăț prazul.
Doar un pic.
Duminică, am putea merge la plimbare în Fontainebleau.
Bună idee.
Preferi Saint-Germain-en-Laye?
Am fost acolo weekendul trecut. Fontainebleau e mai distractiv.
Ai dreptate.
Deci, suntem de acord?
- Da. - Ca întotdeauna, iubirea mea?
Pari obosit.
Știu pe cineva care o să doarmă bine la noapte.
Alphonse nu vine?
Ba da, e pe drum.
E bine? Am auzit că are probleme la muncă.
Serios? Cine a spus asta?
Nu-mi amintesc, probabil nu e adevărat.
Nu, de fapt, lucrează nonstop.
Abia dacă-l mai văd.
Stai, am una nouă de la farmacie.
Mulțumesc.
Deci, seară în fața televizorului cu ea.
- Da, teoretic. - Atâta tot.
- Ce? - Doar dorm cu ea.
Da.
- Da. - Da.
Întreb doar.
Vii în pat, dragul meu?
Da.
Cred că ar trebui să comandăm.
Nu trebuie să-l așteptăm.
Pun pariu că toți murim de foame.
- Ești sigură? - Da, primește o lecție.
Sigur nu poate pleca de la muncă.
Sunt frântă.
Vise plăcute, dragul meu!
Noapte bună!
- Alphonse! Era și timpul! - Îmi pare tare rău.
Ați venit la fix. Mersi.
- Cum ești? - Bine. Îmi pare tare rău.
Situația a fost cam tensionată la muncă.
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
Dar mă bucur mult, pentru că am găsit ceva
care cred că ar putea fi cea mai mare vânzare din istoria firmei.
- Serios? - Da. Uite, știi câte ceva despre ceasuri.
E un Henri Robert din secolul 19. Ai văzut cadranul?
- Nu. - Îl pot lua în mână?
- Ai mâinile curate? - Du-te naibii!
Ax de antrenare în spate. Aur galben. Semnat.
Cât poți lua pe el?
Nu știu, dar un ceas ca ăsta
o să fie scos la licitație.
Până și la Sotheby's aș primi un comision de 4.000.
Ceva de genul ăsta. Nu e prea rău.
- Scuzați-mă! Un Moscow Mule, vă rog. - Sigur.
Îmi dau seama că e din ce în ce mai chipeș.
Luam cina cu niște prieteni
și era complet schimbat.
Nu doar înfățișarea,
ci și vocea lui, gesturile lui.
Degajă o energie pe care nu am știut niciodată că o are.
Văd cum se uită prietenele mele la el.
Te supără asta?
Mă întristează că e cu o femeie ca mine.
Ce vrei să spui?
O femeie care nu apreciază farmecul soțului cum ar trebui.
E șansa ta să îți dai seama cine ești.
Nu știu dacă mă încadrez într-o categorie.
Nu știi dacă nu încerci.
Desigur.
Dacă eram așa, aș fi făcut-o.
- Poate sunt asexuală. - Sau frustrată.
- Încetează! - Nu încetez.
Pe curând!
Sărută-mă! Nu costă nimic, un sărut.
Ba da. Costă o avere.
Mai ales primul.
Pe curând!
Apropo,
am uitat să te întreb.
Alphonse și-a găsit o slujbă nouă?
Cum adică?
Uite, nu e aceeași companie.
„Ei bine!” oftă bătrâna doamnă, „Sunt încă atrăgătoare?”
„Ar fi extraordinar Și neașteptat, sincer”
Judecătorul s-a gândit impasibil, „A fi luată drept o maimuță de sex feminin
„E imposibil” Dar ce a urmat a dovedit că s-a înșelat
Ferește-te de gorilă!
Din nou.
Pune-te în rolul maimuței, În situația de a trebui
S-alegi să fii judecător sau o doamnă bătrână...
Da!
... sau ambele
Dacă trebuie să fac alegerea asta
La un moment dat în viitor
Sunt sigur că bătrâna doamnă Ar fi cea pe care aș alege-o
Îmi dau drumul.
Ferește-te de gorilă!
O să întreb, dar cred că și-a luat toate lucrurile.
Magali, a lăsat predecesorul tău ceva în sertare?
- Un stilou? - Negru cu argintiu.
- Negru cu argintiu? - Nu cred, nu era nimic.
Nu, scuze! Cum se simte?
Au fost duri cu el.
Veniți aici!
- Ați vrut să vorbim? - Da.
Acum, că soțul meu nu mai e, e timpul să facem curat în casă.
- Curat? - Da.
Știu tot ce s-a întâmplat aici.
Cele care ați refuzat să vă culcați cu porcul ăla
puteți să rămâneți.
Celelalte pot pleca. Nu mai sunteți binevenite aici.
Carlo?
Îmi pare rău, doamnă.
În locul tău aș vinde totul și m-aș muta la Roma.
Nu-mi place că ești atât de izolată.
Ai o viață, oameni cu care să te vezi.
Cei mai buni ani ai mei au trecut.
Am destule amintiri care să-mi țină companie.
Majoritatea indecente.
Încetează, mamă!
Toți știm că nu ai fost fericită cu tata.
Ai ascuns asta cum ai putut mai bine, dar nu suntem proști.
De ce presupui că vorbesc despre tatăl tău?
Am dus mai multe vieți.
Jacques, iubirea mea.
Știu că o să fii un tată bun
și că o să găsești cuvintele potrivite
ca să explici absența mea.
Lasă-mă să-l atârn.
Nu sunt „handicapadă”.
„Handicapată.”
Ți se pare urât?
Mi se pare că-ți place.
E satul în care am crescut.
O să mă duci acolo?
Nu cred.
Oamenii de acolo sunt proști.
Laura?
Sper să ai o viață minunată.
Îți trimit toată dragostea mea.
Povestiți-mi despre mama dv!
Totul este foarte neclar.
Îmi amintesc o femeie foarte frumoasă.
Mai frumoasă decât oricare alta.
- Nu ați încercat niciodată să o găsiți? - Nu.
N-am crezut că i-ar plăcea asta.
Până de curând, am crezut că a fugit.
De ce să fi fugit?
Pentru că eram cam prost.
Sau nu foarte drăguț.
Nu ca ea.
Nu ca dv.
Vrei să nasc în mașină?
Clinica e la trei kilometri. Aș vrea să ajung înainte să fac avort spontan.
Semafoarele arată roșu.
Treci pe roșu! Lașule.
- La naiba! Vine. - Ce?
Mergi mai repede!
Mă doare!
- Oprește-te! - Nu opri!
- Ia mâna! - În niciun caz.
A doua pe dreapta.
Ce nume o să-i dăm?
- Fir-ar să fie! - La naiba!
Vorbește tu!
Bună ziua!
Aici PS-08 către TN-08, pentru două verificări de antecedente.
Este vehiculul dv?
Este o mașină. Vorbiți vreodată ca oamenii normali?
- Martha. Scuzați-o! - Uitați, doamnă!
Spuneți-mi Martha, vă dau tot ce doriți,
chiar și actele mașinii.
- Sunteți angajată a ministerului? - Da.
Și bărbatul care conducea?
E șoferul meu.
Mare vitezoman.
Da, scumpo, o să fiu acolo la timp.
Nu, o să fiu acolo. Te iubesc.
Vă lăsăm să plecați de data asta.
De ce?
Îl pun să treacă pe roșu
- ... și nu primesc nici amendă? - Bine...
- Mare personaj. - Mie-mi spuneți?
- Pot să plec? - Da, de data asta.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Unde te duci?
Alphonse!
- Alo? - Da, alo?
Scuze, voiam să știu dacă ești disponibil
între 20:00 și 22:00.
- Scuze, vine nașa lui Margot. - Și?
Vrea ca eu să o cunosc mai bine.
Bine. Ai grijă!
Da, ai grijă!
- Bună! - Iată-te!
Françoise tocmai spunea
că am făcut caca în cada cu apă până la șase ani.
- Eram cam mare, nu? - Păi, da.
O ții minte pe nașa mea?
Ai cunoscut-o la nuntă.
Sigur.
A trecut mult timp.
A trecut mult timp. Bună ziua!
- A slăbit foarte mult. - Datorită mie.
O perioadă, a fost...
Dacă-mi amintesc bine,
ai vorbit mai mult cu tatăl lui.
- S-a dat la tine. - Serios?
Nu țin minte.
Ce vampă ești!
Bine, hai să mâncăm!
Mai locuiești în apartamentul vechi al bunicului?
Stau acolo de mai mult de 30 de ani.
Decorul e cam vechi, nici nu știi.
A rămas blocat în trecutul glorios.
Ca mine.
- Ne servești? - Sigur.
- Françoise. - Da, te rog. Mi-e foame.
Françoise a lucrat pentru bunicii mei.
Ce făceai?
Curățenie, mâncare.
Dacă țin minte bine,
bunicul a ajutat-o pe mama ta în timpul războiului.
- Exact. - Așa e?
A avut multă grijă de noi.
Îi rămânem recunoscătoare.
Acum, că ești mai mare, pot să-ți spun un secret.
Pe atunci, bunicul tău era tânăr
și eu eram atrasă de el.
- De bunicul? - Da!
Mereu mi-au plăcut bărbații mai în vârstă.
Voi nu ați înțelege.
- Tava dv. - Doamnelor și domnilor.
Începem coborârea.
Vă rugăm să vă întoarceți la locuri și să vă puneți centurile de siguranță.
Cer senin la Paris și o temperatură de 22 de grade.
Bagajul dv. de mână trebuie să fie depozitat sub scaunul din fața dv.
sau în compartimentul de deasupra capului.
Era destul de autoritar.
Așa îl descrii? Era bădăran.
Pe bunica o trata ca naiba.
O fi fost el un erou, dar era și ticălos.
Nu-l putem judeca, erau alte vremuri.
De care nu mi-e dor.
Dacă soțul meu mi-ar vorbi așa, aș arunca cu o farfurie în el.
Ar fi groaznic.
Este delicios.
- Cartofi? - Da.
Nu, am terminat.
- Lăsați-le, le spăl eu. - Glumești?
E joi, avem un program.
Facem cu rândul, câte o zi fiecare.
O să-l ajut, totuși.
Un pic de Armagnac?
Alphonse al tău e minunat.
Un pic încordat, dar chipeș.
Ar trebui să-l ajuți să se relaxeze.
Nu i-ar prinde rău.
- Scuze! - Ce e cu tine?
Scuzați-mă!
Scuză-l!
A fost atacat luna trecută.
Are răni peste tot, deci nu-i place să fie atins.
Serios?
Françoise.
- Mulțumesc. - Uite!
Taxiul tău este aici. Chiar la ieșire.
O conduci tu?
Serios? Nu vreți să...
Drum bun! A fost frumos să te revăd.
Și pentru mine.
Hai să nu mai așteptăm încă 15 ani ca să ne revedem.
- Sigur. - Promiți?
Acum trebuie să profitați de timpul cu mine.
Bine, să mergem!
Da.
Nu m-ai recunoscut?
Cum aș fi putut? Erai gras ca un porc.
Nici tu nu m-ai recunoscut.
Cum aș fi putut? Erai superbă.
Fii bun cu Margot!
Nu poate să afle ce faci fără știrea ei.
- Îmi faci morală? - Da.
Eu nu mint pe nimeni.
DOMNUL DRAGOSTE
Ai grijă! După faptă, și răsplată.
Ești un pervers.
Ce e?
- Mă pui să mă culc cu nașa ei? - Ea ți-o suge.
- Deci, știai. - Nu.
Mi-am adus aminte când ai spus că luați cina împreună.
Voiam să-ți spun, dar...
- Dar ce? - N-am îndrăznit.
- Fumezi? - Mă simt îngrozitor.
Stinge aia!
Știai.
Banii sunt pe primul loc.
- Nu? - Stinge aia!
Nu-ți dai seama, la naiba,
că ești lipsit de principii?
Ce sunt alea?
Noțiuni burgheze despre fidelitate față de o soție care nu te mai iubește?
Sau oferirea de plăcere femeilor care nu mai au parte de ea?
Facem ceva bun, fiule.
Umplem ultimele pagini din jurnalele lor.
Te rog, taci! Scutește-mă de balivernele tale!
Îți dai seama
că e posibil să o fi șters pe soția mea la fund?
Că a hrănit-to cu biberonul?
Că a învățat-o primele cuvinte?
E minunat.
- Ce? - Îi ești recunoscător.
Nu, lasă! Mă duc eu. Trebuie să fac câțiva pași.
Poți să mergi?
Da, pot să merg. Ești dezamăgit?
- Ai grijă! - Da.
- Dă-te! - Ce vrei?
Lasă-mă să intru sau te omor.
- Ce? - Cine ești?
- E în regulă.
Deschide! Deschide gura!
Uită-te la mine! Nemernicule!
Nu știu ce faci cu banii ei,
dar mai du-te acolo o dată și te distrug.
Creierii tăi vor zbura la capătul lumii. Înțelegi ce-ți spun?
O cunosc pe soția ta, știu unde stai.
Nu vreau să-ți mai văd moaca ahtiată după bani.
Ai înțeles, la naiba?
Ce naiba e asta?
Tată. Ești bine?
Sunteți bine? Am sunat la poliție.
- Nu! - Nu!
- Nu faceți asta! - De ce?
- L-am văzut pe tip. - Sunați înapoi!
Spuneți că a fost o greșeală.
- Bine. - Ne vedem mâine.
- Ce? - Grozav.
Vino aici! Sus!
Haide! Ușurel.
- Stai jos! - Nu pot merge repede.
Așa.
Așază-te acolo!
Așa.
Mi-ai spus „tată”.
Subtitrarea: Constantin Ursachi
Redactor Anca Tach