Ja? Kom in. Ja, du kan...
Jag har ont om tid.
-Du ville träffa mig? -Ja.
Jag är gravid.
Jag har inte fått mens.
-Du ser inte glad ut. -Jo då.
Hur som helst tänker jag behålla det. Det första ultraljudet är den 27.
Upp till dig om du vill vara med.
-Ursäkta. Henri Derry på linje två. -Jag tar det.
-Jag låter dig tänka på saken. -Okej.
Kom igen!
Ja!
Vad skönt.
Här.
Fan. Har du eld, polarn?
-Va? -Eld.
-Nej. -Varför har du aldrig tändare?
Du tar alltid min, men du har ingen.
-Det suger. -Det är sant.
Vad gör du med dem? Kör upp dem i röven?
"I morgon i gryningen, när bygden ljusnar,
"Ska jag resa. Jag vet att du väntar på mig.
"Jag ska gå genom skogen, Jag ska gå över bergen.
"Jag kan inte..."
Ursäkta, har du eld?
Javisst.
Tack.
"I morgon..."
-Kolla in det rika svinet. -Vem tror han att han är?
-Fy fan. -Med en gammal skitkostym.
"När två älskande hjärtan har åldrats sött,
"Åh! Vilken glädje, djup,
"Förtrolig och samlad!
"Kärlek! Himmelska äktenskap!
"Åh, rena själsband!
"Glöden består när dess bränder dör.
"Två hjärtan togs för länge sedan, Nu återstår bara ett.
"Minnen från deras gemensamma förflutna
"Gör det omöjligt För den ena att leva utan den andra.
"Älskling, är det inte så? Ett sådant liv är vårt.
"Vår kärlek har kvällsfriden Och dagens glöd.
"Och den förvandlas till vänskap Utan att förlora kärleken."
Vad vackert.
Ursäkta.
-Ja? -Hör du mig?
-Jag har stånd! -Vad?
-Jag håller på att repa mig. -Jag ringer sen.
Jag repar mig.
Tråkade jag ut dig?
Inte alls, det var jättefint.
Särskilt de sista raderna.
Du behöver inte låtsas gilla det.
När vi är klara kan du vara dig själv.
Det är jag som pratar. Det var verkligen vackert.
Naturgrejen var tråkig, men när han pratar om sin dotter...
-Han kan verkligen skriva. -Ja.
Jag borde prova med de andra gamla damerna. Det kan vara lönsamt.
Du kan vara dig själv, men försök att vara artig.
Självklart, ursäkta.
Säg mig...
Vi har inte setts på en vecka.
Vad har du gjort på sistone?
Kom igen, stoppa in den i bakdörren!
Din lata jävel!
En träff ikväll? Men ni sågs ju i morse.
Han är ingen bankomat, Margareth.
-Vi ses. -Tack.
Ett rent nöje.
Med Suzanne är det annorlunda. Hon har problem med minnet.
Det var skönt.
Glöm inte min check.
Skrev jag inte precis den?
Nej, Suzanne, inte än.
Tack. Vi ses.
Nästa fredag k. 14.00.
Du är i bra form! Glöm inte min check.
Skrev jag inte den?
Så här gör du varje gång.
Luras inte!
Tack.
Jag behöver min check. Jag är jättesen, förlåt.
-Fick du inte den? -Nej.
Nu blir jag osäker... Nej.
Det borde gå bra. Vad är det för adress?
D'Argenson, okej. Har ni portkod?
Ja, Alphonse! Ja!
Den är inte brun.
Mister Love här. Vad sägs om...
...tisdagen den 19?
Noterat. Vad är det för adress?
Hallå där, slampa!
Ta mig till sängen.
Är du galen? Vad har du på dig?
-Jag ska ge dig njutning, Marie-Claude. -Jag heter Chantal.
-Jaha, Chantal, ursäkta. -Chantal.
Vi ses snart!
Är det allt du har, ditt fruntimmer?
-Har du aldrig skämts? -Skämts? För vadå?
För att få betalt för din egen njutning.
Jag anser inte att jag är snygg eller rolig.
Så jag insåg snabbt att betalningen var en del av deras fantasi.
De bestämmer då.
Några av dem har aldrig fått bestämma.
Hur är det?
Vad var frågan?
Jag frågade vad du gjort på sistone.
Jag har haft mycket jobb.
-Vi går in. Är ni redo? -Redo.
Handskarna, tack.
-Vad gör du? -Du sa att vi skulle gå in.
Ta av dig den, din idiot. Tänkte du ha den på gatan?
-Okej. -Dumhuvud.
-Är du säker på att hon är ensam? -Ja.
-Hon är gammal. Vem skulle vara där? -En kompis?
Hon är typ tusen år. Alla är döda.
En kille, då?
Fan vad äckligt.
Nu går vi.
Varför gillar du klockor så mycket?
Av flera skäl.
Jag älskar dig.
När jag var liten hörde jag många ljud som jag inte gillade.
Jag koncentrerade mig på min klockas tickande. Jag har den än.
Den är automatisk.
Den är fantastisk. Den fungerar utan el.
Men den här är nästan magisk.
Om du gillar den så mycket kan vi göra ett avtal.
Om du kommer varje dag i tre veckor är den din.
-Varje dag? -Låt inte så förtjust!
Gillar du den eller inte?
Var är kärringen?
-Här är hon. -Rör dig inte!
-Rör dig inte. -Nej.
Sitt ner och håll käften. Vem är det här?
En vän.
-Kassaskåpet. -Kassaskåpet!
-Vilket kassaskåp? -Försök inte! Var är det?
Vakta honom.
-Koden! -Ge mig koden!
Skjut, jag har inte mycket tid kvar.
-Ska jag skjuta dig? -Ge dem koden är du snäll.
Nej! Det är du, Louis, eller hur?
Svarar du inte?
Jag känner igen din äckliga parfym!
Kom, vi sticker.
Ha en bra dag.
Hoppas du inte blir förkyld.
-Mår du bra? -Ja. Jag hade hjärtklappning först.
-Men visst gick det bra? -Känner du dem?
Det är mitt barnbarn.
Huvan hjälper inte när han stinker så.
Jävla kärring! Fan också!
-Vem var han? -Vet inte.
Men jag ska ta reda på det.
Vi måste göra nåt.
Jag väckte åtal när han hotade mig. Jag hade inte tillräckligt med bevis.
Jag har funderat på att anlita rumäner.
För vadå?
Döda honom. En av oss måste bort.
Det är antingen han eller jag.
I min ålder är det väl mest troligt att jag dör först.
-Vem ringer du? -Polisen.
-Då är det bäst att jag går. -Varför då?
Du har rätt.
-Tack. -Varsågod.
Utan dig hade den redan varit på svarta marknaden.
Du får den.
-Nej. -Säg inte emot.
Jag gör vad jag vill.
Jag ska ta hand om den.
Var försiktig.
-Ja? Hej. -Hej.
-Vi pratade på nätet. -Ja. Kom in.
-Bruno, eller hur? -Ja.
-Hallå? -Den rör på sig.
-Vad? -I magen.
Höger- eller vänsterpartist?
-Hej, 15 rue Jacob på sjätte. -Okej.
-Kan jag ringa senare? -Nej.
Det är ditt barn, Claude,
det är dina kromosomer som lever rövare i min mage.
Jag kommer så fort jag kan. Kan du hålla telefonen mot magen?
-Tack. -Hör du?
Det är fantastiskt.
I åratal lovade jag mig själv att aldrig skaffa barn.
Men nu hoppar hjärtat över ett slag varje gång rackaren rör sig.
Det är fantastiskt att ha två liv. Det borde alla få ha.
Absolut.
Lyssnar du? Du verkar så frånvarande.
Inte alls.
Är inte du med min syster?
Jag är på kontoret. Vi ses knappt längre.
-Hej. -Jag ringer sen.
Hon väntar på dig.
Vad menar du?
Unga, inte så unga. Jag har alla möjliga kunder.
Vad menar du med "inte så unga?"
En gång var det en dam som var minst 60 år.
Varför är det så kul?
-Min mamma är 60. -Än sen?
Jag var kanske inte tydlig nog.
Ska vi arbeta ihop får du ändra inställning till ålder.
-Vem är det? -Vad tror du?
Du är tillbaka tidigt.
Jag skyndade på det. Jag har haft en lång dag.
Hej.
-Hej. Jag heter Bruno. -Alphonse.
Gick det bra med Fabienne?
Jag gav henne den sista smörjelsen, väckte henne sedan till liv igen.
Jag ringer dig. Jag ska tänka på saken.
Jag ska också tänka på saken.
-Hejdå. -Hejdå.
Hejdå.
-Vem var det? -Han är tydligen bra.
Jag tänkte att vi kunde behöva förstärkning.
Förstärkning?
Vi har för hög efterfrågan.
Bara nu i eftermiddag
gick jag miste om två kunder.
Och du sa inget? Tänkte du anställa honom bakom ryggen på mig?
Jag hade tänkt säga det.
Tänkte du ge mina kunder till den fånen?
-Det är mina kunder. -Nej.
Jag har fått tio nya kunder tack vare mitt rykte.
Nån börjar bli kaxig här!
Fyra telefonsamtal och han tror att han är Don Juan.
Varför behöver du då förstärkning?
Lägg av. Gå och öppna.
Förstärkning...
-Hej. -Hej.
Leverans till Jacques Bisson.
Ja. Kom in.
-Tack. -Kom in. Den här vägen.
Kom in, ställ den här.
-Vad är det? - En TV med ljudlimpa.
Behöver jag skriva under?
-Sådär. -Ha en bra dag.
Hejdå. Du har det bra ställt, ser jag.
Vadå?
En läderfåtölj, tre flaskor Château Pavie och en hemmabio?
Och jag gör jobbet. Fy fan.
Vad ska du med alla pengar till?
Vem sköter pengatvätten, bokföringen och faktureringen?
-Ät inte så mycket smör, för fan! -Lägg av!
Skyll dig själv.
Tror du det är lätt att dölja det här för din fru?
Få det att se ut som ett legitimt företag?
Förresten är 50 % inte mycket för det jag gör.
Varför ska du få 50 %?
Jag har varit i branschen i 30 år!
Du skulle inte klara dig utan mig. Jag förklarar rollerna,
tvättar dina kallingar, väljer kläder.
Jag kan ju knappast använda dina.
Vad är det för fel på mina kläder?
Ingen har klagat på dem. Jag klarade mig bra utan dig.
Vi får se om du kan behålla de nya kunderna.
Det är det det handlar om. Återkom om 25 år.
-Tror du jag håller på med det här då? -Varför inte?
Har du andra planer? Är du för fin? Du fick sparken från de tre sista jobben.
Din talang är kuken, som far din.
Vissa familjer är skådespelare, andra bagare. Vi är bra i sängen.
-Gör dig i ordning nu. -För vad?
-Jag har en ny kund. -Jag är trött.
Oroa dig inte, det är inte ansträngande.
-Var är det? -I närheten.
-Hej, älskling. -Hej.
Varför ringde du på? Har du inte nyckel?
Jag börjar bli glömsk.
Oroa dig inte, kom in.
Jag har gjort te.
Hon kom förbi i eftermiddags. Vi började prata
och jag såg en möjlighet.
Vad dog han av?
Han dog plötsligt, en hjärtattack.
En morgon låg han död i sängen.
Jag märkte ingenting.
Det var hemskt. Fruktansvärt.
Varför berättar jag det här?
Jag vill inte vara ensam.
Jag tror att jag kan hjälpa dig.
-Vad ska jag göra? -Grundscenariot.
Hennes man dog för några år sen.
Hon gav mig några av hans saker.
Lite läskigt.
För 500 euro är inget läskigt.
Hon gav mig den här. Var försiktig. Den är skör.
-Vad är det? -Hans hår.
Alltså en peruk.
Hur kan de tro på de här fantasierna?
Det är mitt jobb. Min enda talang.
När jag träffade din mamma ville jag bli skådespelare.
-Du? -Ja.
Jag körde limousin för att träffa producenter.
-Och? -Jag träffade din mamma.
Vad är det?
Hon kommer att skratta åt mig.
Vem bryr sig om peruken? Hennes fantasi ska kännas verklig.
Här.
-Börja agera. -Vad?
Upp med dig, spela.
Du är hennes man. Du har kulmage. Du är trött.
-Ja, men... -Ja.
-Okej. -Okej, så jag är trött.
-Ja. Du har kulmage. -Jag har...
-En rejäl kulmage, du är trött. -Så här?
Ja, alltså han är inte...
Vadå? Är det här okej?
Jag visste inte att du var rolig.
Som du vill ha det.
Mycket mjölk, en sockerbit.
Tack, älskling.
Nu börjar det. Kom och sätt dig.
De missade aldrig Vem vill bli miljonär?
Han dog innan de bytte programledare.
Hon behöll dvd-skivorna och tittar på dem.
Är hon galen?
Nej, hon är kär. Du kanske får uppleva det en dag.
-Rätt svar. -Jag stoppade den här åt dig.
-Tack. -Fråga fyra för 800 euro.
När man reser utomlands, måste man ställa fram klockan
en timme,
en vecka, en månad eller ett år?
-Lätt. -Vi är inga idioter.
Det är sant.
Det har precis börjat.
Se upp. Hon sa att han kunde alla svaren.
Hon förberedde några åt dig.
De här är från barnvisor...
-Den här känner jag till. -Jaså?
Lustucru, Lustulu, Custucru...
-Så? -Det är Lustucru, pappa Lustucru.
Det var svårt.
...för 1 500 euro, Michel.
Vem var Roms kejsare från 54 till 68 e.Kr.?
Fero...
Zero, Nero eller Pero?
Nero.
-Nero. -Ja!
Bra, älskling. Bra jobbat.
Skala morötterna, så tar jag purjolöken.
Bara lite till.
På söndag kan vi ta en promenad i Fontainebleau.
Bra idé.
Eller föredrar du Saint-Germain-en-Laye?
Vi var där förra helgen. Fontainebleau blir kul.
Det är sant.
Så vi är överens?
-Ja. -Som alltid, min älskling?
Du ser trött ut.
Jag vet nån som kommer att sova riktigt gott.
Kommer inte Alphonse?
Jo, han är på väg.
Mår han bra? Jag hörde att han hade problem på jobbet.
Jaså? Vem sa det?
Jag minns inte. Det stämmer nog inte.
Nej, han jobbar faktiskt jättemycket.
Vi ses knappt längre.
Vänta, jag köpte en ny på apoteket.
Tack, älskling.
Alltså en kväll framför tv:n med henne.
-Ja, typ. -Det är allt.
-Vadå? -Jag sover bara med henne.
Ja.
-Ja. -Ja.
Jag bara undrar.
Kommer du, älskling?
Ja.
Jag tycker att vi beställer.
Vi behöver inte vänta på honom.
Vi är alla hungriga.
-Säkert? -Ja, det får bli en läxa.
Han är väl kvar på jobbet.
Jag är jättetrött.
Dröm sött, älskling.
Godnatt.
-Det var på tiden! -Jag är hemskt ledsen.
Du kom lägligt. Tack.
-Hur är det? -Bra. Ursäkta.
Det är mycket på jobbet nu.
-Skål. -Skål.
Skål.
Men jag är glad, för jag har hittat nåt
som kan bli den största försäljningen i företagets historia.
-Är det sant? -Ja. Du kan ju lite om klockor.
Det är en Henri Robert från 1800-talet. Ser ni urtavlan?
-Nej? -Får jag se?
-Har du rena händer? -Fan ta dig.
Uppdragning på baksidan. Gult guld. Signerad.
Vad skulle du få för den?
Jag vet inte, men en sån klocka
läggs ut på auktion.
På Sotheby's skulle jag kunna få en provision på 4 000 euro.
Nåt sånt. Inte så illa.
-Ursäkta. En Moscow mule, tack. -Javisst.
Jag inser att han blir allt snyggare.
Vi åt middag med vänner
och han var helt annorlunda.
Inte bara fysiskt,
utan även hans röst och gester.
Han utstrålar en energi jag inte visste att han hade.
Jag ser hur mina tjejkompisar kollar på honom.
Gör det dig upprörd?
Snarare ledsen, för att han är med en kvinna som jag.
Vad menar du?
En kvinna som inte uppskattar sin makes charm som hon borde.
Nu har du chansen att förstå vem du är.
Jag vet inte vad man ska kalla det.
Om du inte provar får du aldrig veta.
Så klart.
Då hade jag redan gjort det.
-Jag kanske är asexuell. -Eller frustrerad.
-Sluta. -Nej, det tänker jag inte göra.
Vi ses.
Kyss mig. En kyss kostar inget.
Jo, det gör den.
Speciellt den första.
Vi ses.
Förresten,
jag glömde att fråga en sak.
Har Alphonse ett nytt jobb?
Vad menar du?
Kolla, det är inte samma företag.
Den gamla damen frågade: "Är jag ännu åtråvärd?"
"Det vore otroligt Och oväntat, ärligt talat"
Domaren tänkte obevekligt: "Att tas för en honapa
"Det är helt omöjligt" Men det som följde gav honom fel
Se upp för gorillan!
En gång till.
Tänk dig själv att vara apa Och tvingas välja
Mellan en domare Och en gammal dam...
Ja!
...eller både och?
Om jag måste välja
Någon gång i framtiden
Skulle jag med säkerhet Välja den gamla damen
Det går för mig.
Se upp för gorillan!
Jag ska höra, men jag tror att han tog med sig allt.
Magali, lämnade han som hade ditt kontor nåt i lådorna?
-En reservoarpenna? -Svart och silver.
-Svart och silver? -Nej, det tror jag inte, det fanns inget.
Nej, tyvärr. Hur mår han?
De var hårda mot honom.
Kom hit.
-Ni ville träffa oss. -Ja.
Nu när min man har gått bort, är det dags att städa huset.
-Ursäkta? -Ja.
Jag vet vad som pågick här.
De som vägrade ligga med svinet
får stanna.
De andra kan gå. Ni är inte längre välkomna.
Carlo?
Jag är ledsen.
Om jag var du skulle jag sälja och flytta till Rom.
Det känns inte bra att du bor så här avsides.
Du borde leva, träffa folk.
Mina bästa år ligger bakom mig.
Mina minnen kan hålla mig sällskap.
De flesta är oanständiga.
Sluta, mamma.
Vi visste att du inte var lycklig med pappa.
Du försökte dölja det, men vi är inte dumma.
Varför tror du att jag talar om din far?
Jag har levt många liv.
Jacques, min älskade.
Jag vet att du kommer att bli en bra pappa
och att du kommer att kunna förklara
varför jag gav mig av.
Låt mig hänga upp den.
Jag är inte "handikapt".
"Handikappad."
Tycker du den är ful?
Jag tror att du gillar den.
Det är byn där jag växte upp.
Tar du med mig dit en dag?
Jag skulle inte tro det.
Människorna där är dumma.
Laura?
Jag hoppas att ni får ett underbart liv.
Jag älskar er.
Berätta om din mamma.
Jag minns inte mycket.
Jag minns en jättevacker kvinna.
Vackrare än alla andra.
-Har du aldrig försökt hitta henne? -Nej.
Jag tänkte att hon inte skulle gilla det.
Fram tills nyligen trodde jag att hon hade flytt.
Varför skulle hon gjort det?
För att jag var lite dum.
Och inte så söt.
Inte som hon.
Inte som du.
Ska jag behöva föda i bilen?
Kliniken är tre kilometer härifrån. Jag vill komma fram, inte få missfall.
Det är rött ljus.
Kör mot rött, din fegis!
-Fan! Den är på väg. -Vad?
Kör, fort!
Det där gör ont!
-Sluta. -Sluta inte!
-Bort med handen. -Nej.
Andra gatan till höger.
Vad ska vi döpa den till?
-Skit. -Fan också.
Du får sköta snacket.
Hej.
Det här är PS-08 till TN-08 för två bakgrundskontroller.
Är det ditt fordon?
Det är en bil. Kan ni inte prata som vanliga människor?
-Martha. Ni får ursäkta. -Madame.
Kalla mig Martha så ger jag er det ni vill ha,
även registreringsbeviset.
-Är du departementsanställd? -Ja.
Och mannen som körde?
Han är min chaufför.
En riktig racerförare.
Ja, älskling. Jag kommer i tid.
Nej då, jag kommer. Puss.
Låt gå för den här gången.
Varför då?
Jag bad honom köra mot rött
-och får inte ens böter? -Okej...
-Stark personlighet. -Jag vet.
-Får jag gå? -Ja, för den här gången.
-Tack. -Tack.
Vart ska du?
Alphonse!
-Hallå? -Ja, hallå?
Ursäkta, men är du ledig
mellan kl. 20.00 och 22.00?
-Margots gudmor kommer på middag. -Än sen?
Hon vill att jag ska lära känna henne bättre.
Okej. Ha det bra.
Ha det bra.
-Hej. -Där är du ju.
Françoise sa precis
att jag bajsade i badkaret tills jag var sex.
-Är inte det för länge? -Jo.
Kommer du ihåg min gudmor?
Ni träffades på bröllopet.
Javisst.
Det var länge sen.
Jättelänge sen. Hej.
-Vad smal han har blivit. -Tack vare mig.
Ett tag var han...
Om jag minns rätt
pratade du mest med hans far.
-Han stötte på dig. -Jaså?
Det minns jag inte.
Din lilla rackare.
Ska vi inte äta?
Bor du fortfarande i morfars gamla lägenhet?
Jag har bott där i mer än 30 år.
Inredningen är ganska gammal.
Bevarad i sin bästa tid.
Som jag.
-Serverar du? -Absolut.
-Françoise. -Ja, tack. Jag är hungrig.
Françoise jobbade hos mina morföräldrar.
Vad gjorde du?
Städning och matlagning.
Om jag minns rätt
hjälpte morfar din mamma under kriget.
-Precis. -Eller hur?
Han tog verkligen hand om oss.
Vi är evigt tacksamma.
Nu är du vuxen, så jag kan berätta.
På den tiden var din morfar ung.
Jag var förtjust i honom.
-I morfar? -Ja!
Jag har alltid gillat äldre män.
Du skulle inte förstå.
-Varsågod. -Mina damer och herrar.
Vi påbörjar nu inflygningen.
Vänligen återvänd till era platser och spänn fast säkerhetsbältena.
I Paris är det molnfritt och 22 grader.
Handbagaget måste förvaras under sätet framför er
eller i bagagehyllan.
Han var ganska auktoritär.
Auktoritär? Han var en tölp.
Han behandlade mormor som skit.
Han kanske var en hjälte, men han var en skitstövel också.
Vi kan inte döma honom. Det var en annan tid.
Ingen tid jag saknar.
Talade min man så till mig skulle jag kasta en tallrik på honom.
Det vore dumt.
Vad gott det var.
-Mer potatis? -Ja.
Nej, vi är klara.
-Lämna det, jag tar det. -Allvarligt?
Det är torsdag, vi har ett schema.
Vi turas om, en dag var.
Jag hjälper honom ändå.
Vill du ha armagnac?
Alphonse är jättetrevlig.
Lite spänd, men snygg.
Du borde hjälpa honom att slappna av.
Det skulle inte skada.
-Förlåt. -Vad är det med dig?
Ursäkta.
Han blev överfallen för en månad sen
och blev skadad, så han vill inte att man rör honom.
Jaså?
Françoise.
-Tack. -Här.
Din taxi är här. Precis utanför.
Följer du henne ut?
Jaså? Vill inte ni två...
Det var trevligt att träffas.
Detsamma.
Nu låter vi det inte gå 15 år till.
-Precis. -Lovar du?
Det är nu eller aldrig om ni vill träffa mig.
Då går vi.
Ja.
Kände du inte igen mig?
Hur skulle jag kunna det? Du var fet.
Du kände inte igen mig heller.
Hur skulle jag kunna det? Du var vacker.
Var snäll mot Margot.
Hon får inte veta vad du håller på med.
-Är det en moralpredikan? -Ja.
Jag ljuger inte för nån.
Se upp. Som man bäddar får man ligga.
Du är pervers.
Vad är det nu?
-Du låter mig ligga med hennes gudmor. -Hon suger av dig.
-Så du visste. -Nej.
Jag kom ihåg när du nämnde middan.
Jag ville berätta, men...
-Men vad? -Jag vågade inte.
-Röker du? -Det känns hemskt.
Släck den.
Du visste.
Pengar är viktigast.
-Eller hur? -Fimpa.
Fattar du inte
att du är helt omoralisk?
Vad är moral?
En borgerlig idé om trohet mot en fru som inte älskar dig längre?
Eller ge njutning åt kvinnor som inte får det längre?
Vi gör goda handlingar.
Vi fyller de sista sidorna i deras dagböcker.
Håll käften. Bespara mig ditt skitsnack.
Inser du
att hon kan ha torkat min fru i rumpan?
Gett henne nappflaskan?
Lärt henne att säga sina första ord?
Vad fint.
-Vad? -Du visar tacksamhet.
Nej, jag öppnar. Jag behöver röra på mig.
Kan du gå?
Ja. Är du besviken?
-Var försiktig. -Ja.
-Ur vägen. -Vad vill du?
Släpp in mig, annars dödar jag dig.
-Vad? -Vem är du?
-Ta det lugnt.
Öppna munnen.
Se på mig. Din jävel.
Jag vet inte vad du gör med hennes pengar,
men går du dit igen dödar jag dig.
Din hjärna kommer spruta över jordens yta. Fattar du?
Jag vet vem din fru är, var du bor.
Jag vill inte se dig igen, din jävla solochvårare.
Förstått?
Vad fan är det här?
Pappa. Mår du bra?
Hur är det? Jag har ringt polisen.
-Nej! -Nej!
-Gör inte det. -Varför?
-Jag såg killen. -Ring igen.
Säg att det var ett misstag.
-Okej. -Vi ses imorgon.
-Okej? -Bra.
Kom nu. Upp med dig.
Såja. Försiktigt.
-Sätt dig. -Inte så snabbt.
Sådär ja.
Sätt dig.
Sådär.
Du kallade mig "pappa".
Undertexter: Gabriella Ekbom
Kreativ handledare Bachar Haj Bakir