Hvad er klokken?
-9.20. -Pis.
Hænderne op, tak.
-Hvordan ved jeg, du ikke snyder mig? -Det gør jeg ikke.
Desuden har jeg ikke haft sex i fire måneder.
Lidt som at være i fængsel...
Hvorfor skulle jeg tale med dig?
Det ved jeg ikke.
Måske fordi, du ringede til mig.
Du bad mig om at komme.
Så her er jeg, om morgenen, og jeg hader morgener.
Nogle røvhuller udenfor har stjålet mine penge.
-Hvor meget? -Meget.
Det lyder godt.
-Hvem er det? -Aner det ikke. Nogle mærkelige fyre.
Jeg ved ikke, hvad de laver, men det er lusket.
De vil fucke med mig og min bedstemor.
Så historien har en bedstemor? Og en stor, styg ulv?
Hun er død.
Det gør mig ondt.
Jeg er ligeglad. Hun var en kælling.
Er der andet om de fyre?
Telefonnumre, adresser, fotos? DNA?
Jeg sværger, du er så mærkelig.
Det ved jeg.
Okay.
En skam.
-Vent. -Ja?
Okay.
Jeg fortæller dig alt, hvis du får dem til at hoste op.
Hvad får jeg ud af det?
Ti procent af pengene.
-Tyve. -Ti.
-Femten. -Ti.
Jeg lytter.
Hvordan går det?
Har du haft en god uge?
Du siger ikke noget?
Alletiders.
Stilhedsterapi.
Man kan sige meget ved at tie stille.
Godmorgen.
Sov du her?
Tja, jeg følte mig godt tilpas.
Du faldt i søvn. Jeg tænkte, jeg ville overraske dig.
Overraske mig?
Du troede, jeg ville blive glad?
Hvad tænkte du helt præcist?
At knalde rige, gamle damer gør dig ikke uimodståelig.
Du er god i sengen, men det er min dildo også.
Okay.
Jeg var ikke tydelig. Jeg betaler, det er nemmere.
-Nej. -Jo!
Glem ikke, at du bliver betalt. Du tilbyder en service.
Jeg går i bad.
-Goddag. -Goddag.
-Kan jeg hjælpe? -Ja.
Hvad leder De efter?
Jeg er sikker på, at jeg stadig har det.
Dengang havde jeg et gammelt Leica.
Jeg tog billeder af alle.
Er det ikke Ève?
Jo. Hun var smuk.
Det er hun stadig.
Ja.
Hvad kan jeg gøre?
Du må være tålmodig.
Jeg har prøvet alt! Hun er vanvittig.
Den kvinde, jeg var hende utro med,
var så dum. Tro mig.
Jeg mistede alt for den værste nat i mit liv.
Hvordan opdagede hun det?
Jeg fortalte hende det.
Tja...
Ja, jeg ved det.
Der er det! Jeg vidste, det var der et sted.
Har du aldrig set hende?
Min far smed alt væk, da hun rejste.
Jaså.
Jeg laver noget te.
Det her sted er smukt.
-Meget bedre end et hotel. -Det er midlertidigt.
Ligesom alt andet.
Du var så smuk.
Jeg var lykkelig.
Jeg beklager. Det er meget usædvanligt for os.
Det vil ikke ske igen.
Tak.
Kan vi tale sammen?
Du har røget.
Bare to hiv.
-Vil du gerne dø? -Nej, jeg vil leve.
-Vi må tale sammen. -Ikke nu. Jeg har en vigtig middag.
Du mødte ikke op til to klienter i dag.
-Ja, jeg burde have... -Hvorfor?
De var skuffede. Du kunne have sagt det.
Det gør ikke noget.
Nej, for intet rører dig mere, vel?
Hvad mener du?
Glem det.
-Har du kigget i mine ting? -Nej.
Jeg åbnede den attachemappe, du lod stå i min stue.
Jeg vidste ikke, at der var 600.000 euro i den.
Talte du dem?
Det er mit job at tælle, hvad du tjener.
Jeg vil gerne vide, hvem der gav dig alle de penge.
Det rager ikke dig.
Er det dit alvor?
Du gemmer dine penge hjemme hos mig.
Få ikke mig indblandet i dine skumle affærer.
LOL!
-Hvad? -Ikke noget.
Hvor kommer de penge fra?
Jeg taler til dig. Hvis du ikke siger det...
Så giver du mig tæsk? En endefuld?
Fjerner du mine lommepenge?
Fortæl mig, hvor du fik dem, eller jeg smider dem væk.
Hvad er så sjovt?
-Det ville du ikke gøre. -Hvorfor ikke?
Du elsker penge for meget.
Der er kun to ting, du elsker i livet. Kvinder og penge.
Og min søn.
Langt mindre end resten. Farvel.
Rør ikke mine penge.
Måske giver jeg dig en stor andel.
Røvhul.
-Beklager forsinkelsen. -Jeg vil ikke vide hvorfor.
-Det er ikke, hvad du tror... -Godt.
Hvordan går det?
Godt.
-Jeg... -Nej, faktisk...
Jeg tror ikke, jeg vil vide det.
Okay... Så...
Jeg må indrømme, at det bliver svært at tale.
Vil du aflyse?
Nej. Jeg gik med til det her.
Du er her. Jeg er her.
Jeg er sulten og tørstig.
Hvem er hun?
Det ved jeg ikke. Jeg har ingen info.
Så bliver det en overraskelse.
Det kan ske sommetider, fordi...
Nå, men...
Men vi bør smile.
-Smile? -Ja.
Se veltilpasse ud, tætte.
Forelskede.
Held og lykke med det.
Hør...
Jeg nød virkelig sidste gang, vi var sammen.
Men det var også smertefuldt.
Det samme for mig.
Det samme hvad? Glæden eller smerten?
Det samme. Ellers var jeg her ikke. Men jeg ved ikke, om jeg går hele vejen.
Du har ret til...
Tak.
Jeg tier stille.
-Frue. -Tak.
Okay.
Hvordan går det, min skat?
Alletiders, elskede.
Havde du en god dag?
Rigtigt god.
Hvorfor smiler du, skat? Gør jeg for meget?
Nej, du gør ikke.
-Har børnene det godt? -Ja.
Men husk, at vi kun har et.
Selvfølgelig.
For vores første barn døde.
Jeg kunne ellers lide ham.
-Mere end den anden. -Den, der lever?
Det kan man ikke se på ham.
Vi skulle have udstoppet ham.
Ligesom missen.
Hvad var det, missen hed?
-Léon. -Léon?
Har hun et drengenavn?
-Léontine. -Undskyld mig.
-Må jeg spørge om noget? -Gerne.
Det er første gang, jeg er her.
Kan I anbefale noget?
Skal jeg vælge kød eller fisk?
Tag begge dele!
-For sjov. -Du har ret.
Det er dejligt med et par, der griner sammen.
-Hvor længe har I været gift? -Længe.
For længe.
Det kan jeg ikke se. I ser forelskede ud.
Det giver mig virkelig lyst til at slikke din fisse.
For sjov.
Det er dejligt at grine af og til.
Undskyld. Må jeg få en Kir til at starte med?
Også mig.
-To. -Så gerne.
Hør, hvad der kommer til at ske.
Efter forretten går du med mig ud på toilettet.
Du vil vente på ham som en idiot,
og efter ti minutter kommer du for at se, hvad der foregår.
Du finder mig med benene om ham på toilettet.
Du må improvisere...
Begynd at græde, fornærm mig. Gør, hvad du vil.
Derefter beslutter du at hævne dig.
Det er fint med mig.
Dig?
Må jeg have lov at spørge...
Hvorfor lige netop den her fantasi?
Fordi...
Det skete for mig.
Men jeg var dig.
Restauranten mindede meget om den her.
Men pigen sad i baren.
Min mand og jeg sad og spiste ved bordet, som vi gjorde hver lørdag aften.
Vi talte om mit arbejde og det hus, vi lige havde købt.
Vi havde drukket lidt og var opstemte.
Efter forretten gik min mand på toilet.
Jeg kunne se, at han kiggede på hende,
men jeg ville ikke tro det.
Jeg vidste ikke, om jeg ville vide det.
Jeg ventede som en idiot i 15 minutter.
Så besluttede jeg at gå derind.
Stille, roligt.
Og så...
Så hørte jeg alt.
Jeg havde så stor en klump i halsen,
at jeg ikke kunne græde.
Men mærkeligt nok,
efter den aften,
blev jeg besat af den pige.
Jeg fandt hende, og vi havde en affære.
Vi mødtes jævnligt på et hotel.
Min mand fandt ud af det.
Først tændte det ham.
Så blev han virkelig vred.
Han tvang mig til at se dem elske.
Det, der gjorde mest ondt,
var at se det røvhul i Vanessas arme.
Jeg følte intet for ham mere.
Jeg blev for børnenes skyld.
Men Vanessa...
Hun mødte en anden mand nogle uger senere og...
Hun forsvandt.
Pierre og jeg gik på et par swingerklubber,
orgier,
den slags, men...
Spændingen var aldrig den samme.
I aften ville jeg gerne...
...blive til den kvinde.
Og din mand...
Han begik selvmord.
For to måneder siden.
For sjov.
Han er den tykke fyr i baren.
Bare rolig, han gør ikke noget.
Sig, at du er ved at dø af jalousi.
Jeg er ved at dø af jalousi.
Kan du se på mig, hvor meget nydelse han giver mig?
-Ja. -Kys mig.
Tak. I er perfekte. Ligesom et ægte par.
Jeg håber, vi ses snart.
Kom så, bedstefar. Sengetid.
-Tak. -Det var så lidt.
-Goddag. -Goddag.
-Er alt i orden? -Ja, og Dem?
Ja, hvorfor?
Jeg syntes, jeg hørte skrig inde fra Dem.
Så jeg tænkte...
-Skrig? -Ja.
Laura?
Så når du siger "ældre kvinder",
hvad mener du så?
Halvfjerds, firs.
-Firs år gamle? -Ja.
Og hvor mange er I, der arbejder for ham?
Jeg har ikke gjort noget endnu.
-Han har ikke ringet tilbage. -Okay.
Jeg tror, der er mange indblandet.
-Det betaler godt. -Det tror jeg gerne.
Chefen er sær.
Han ligner en stodder.
I sin kørestol. Han er ældgammel.
Når han taler om kvinderne, brænder der en ild dybt inde i ham.
Er det slam-poesi?
-Hvad? -Glem det.
Det er ikke noget. Fint, tak.
Her, til dig.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed?
Mor, vil du sige noget?
Jeg ville takke jer for at komme.
Selv hvis nogle af jer var imod idéen
om at døbe vores søn.
Såsom min tante Martha,
som det glæder mig at se her i dag.
Jeg måtte igennem 17 sekretærer for at få fat på dig.
Men det vigtige er, at du er her, med din familie.
Jeg vil ikke sige for meget, for så græder jeg.
Tak endnu engang. Skål for Antonin.
Leder du efter noget?
Ja.
Noget med alkohol i. Stærkt.
Jeg drikker ikke mere.
Din søster stoppede med at købe det.
-Havde du et problem? -Ifølge min læge.
Og ifølge din kone?
Også hende.
Du har ikke ændret dig meget.
Det "meget" siger en del om din fjendtlighed.
Er du lykkelig?
Nej.
Men det gør mig glad at se dig gammel og skaldet.
Du har ikke ændret dig.
-Der er han. -Hvem er han?
Mit livs kærlighed.
Jeg vidste ikke, at du...
Heller ikke mig.
Det tog mig mange år at indse det.
Det glæder mig.
Det er en skam.
Det lyder godt.
Må jeg prøve?
Ja, værsgo.
Tak.
Hvordan var det nu?
-Min bedstemor lærte mig det. -Du er god.
Jeg er rusten. Det nytter ikke noget.
Det synes jeg ikke.
-Vis mig det. -Det mener du ikke.
-Kom nu. Spil det igen. -Nej.
-Du er bedre end mig. -Nej.
Hvor mange har du været i seng med,
siden du fik det her job?
Ti?
Tyve?
Tredive?
Over 30?
Hvordan gør du det?
De kan lide mig.
De føler nydelse
med mig.
Jeg kan mærke den nydelse.
Jeg kan se den i deres øjne.
Den måde, de ser på mig.
Hvordan ser de på dig?
-Kom her. -Hvad?
Kom så, gutter!
-Hold op! -Hvad sker der?
Flyt dig!
-Pengene i morgen. Ellers er du færdig. -Hvad laver du?
-Hold din kæft! -Rolig.
-Hold kæft!
-Forstået? -Hvad laver du?
Flyt dig!
Er du okay?
Hvordan skal vi dele det? 50-50?
Nej, behold det.
Hvorfor? Du gjorde halvdelen.
Det er din første gang. Din bonus.
Jeg har nok. Jeg har ramt jackpotten.
-Virkelig? -Ja.
Hvor meget?
Meget.
Nok til at holde lidt fri?
Ja, endda en dejlig ferie.
Du er ikke bange af dig.
Hvad har jeg gjort?
I 17 år har du aldrig haft penge, og nu hvor vi er separeret, er du rig.
Jeg blev narret.
Sådan kan det gå. Jeg indrømmer, at du har været uheldig.
Vi skulle have været i Venedig.
Jeg ville se Kyoto og den kinesiske mur,
men vi formåede aldrig andet end mit mors hus i Royan.
Det er da okay. Uden din mor ville det være Hawaii.
-Har du din bil? -Nej.
Vil du have et lift?
-Har du en bil? -Nej.
Det er min fars.
Jeg havde også elsket den franske Riviera.
Har du været i Nice?
Nej, men jeg ville gerne.
-Den gamle bydel lyder skøn. -Det siger folk.
Hvorfor spørger du mig?
Bare for at sige det.
Hvad?
At jeg gerne vil derhen.
Hav en god dag.
I lige måde.
Margot?
Kunne du tage afsted med mig?
Det ved jeg ikke. Spørg mig.
Vil du med mig til kysten?
Det ved jeg ikke. Insister.
Jeg insisterer.
Fint.
-Kan vi tale sammen? -Nej.
-Passer det dårligt? -Ja.
Jeg beder bare om 10 minutter.
Du får fem.
-Hallo? -Hvordan går det på Maldiverne?
Hvad?
Jeg har godt nyt.
Hvem fanden er det?
Wilfried. Du ved, krøllet hår, ret flot.
-Og? -Jeg er på sporet af en stor rufferisag.
-Hvad mener du? -At de fyre, der har dine penge,
knalder gamle damer for penge.
Det er sådan, din bedstemor var involveret.
-Hvad? -Jep, min ven.
Hver sin lyst.
Så ham fyren hjemme hos hende gjorde ting ved min...
Jeg ville ikke spørge for detaljeret. Jeg havde lige spist kebab.
Ham, jeg er interesseret i,
er ikke ham, men fyren over ham.
Okay.
Jeg gør fremskridt.
Jeg ringer fordi, jeg vil have mere end 10%.
-Hvad? -De her fyre er virkeligt farlige.
Jeg går ikke efter mafiaen, medmindre jeg scorer kassen.
Pas på. Jeg kender dit dumme fjæs.
Giv mig en cola til.
Hvor meget vil du have?
20%, ellers er jeg ude.
Tænk over det.
Ja!
Jeg føler mig som Joe Pesci i Casino.
-Hvem? -Joe Pesci.
I Casino.
-Kender du ham ikke? -Nej.
Joe Pesci. Ham med kuglepennen.
-Læreren. -Goodfellas.
Tog du billederne af os ned?
-Der er gået fem år. -Du smed mig ud.
Da du knaldede den hore.
Jeg fortryder den fejl hver dag.
Jeg kan sige det samme.
Vi kan leve med fortrydelser resten af vores liv.
-Jeg ser ingen anden vej. -Jeg gør.
Hvad da?
Hænge billederne tilbage og begynde vores liv sammen igen.
-Var vi ulykkelige? -Jeg var glad.
-Så? -Så du knaldede med naboen.
En gang! En forbandet gang!
Det var frygteligt!
Fem år siden! Jeg har glemt, hvordan hun så ud.
Vi er gamle. Du har ingen. Jeg har ingen.
Vi lever i fortiden, som om vi er døde, men vi lever stadig.
Måske ikke meget længere.
Så jeg henter min kuffert.
Når jeg kommer igen, er døren åben,
og jeg tager min jakke af
og ser på vores bryllupsbillede på væggen her,
og jeg vil sætte mig i vores sofa,
tænde for fjernsynet
og vente på vores program,
mens du laver te til os.
Så spiser vi middag i vores køkken,
inden vi lægger os i vores seng,
hvor jeg kysser min kone.
-Hej. -Hej.
-Er alt i orden? -Spørg igen i morgen.
-Hvordan går det? -Og dig?
Godt.
Nye pengeleverancer?
Nej. Jeg tager på ferie.
Nu?
I morgen tidlig.
Hvor længe?
Et par dage, måske mere.
Okay.
Hvad siger jeg til kvinderne? Telefonen ringer konstant.
Sig sandheden. At jeg tager på ferie.
Eller at du har sagt op.
For det er sandheden, ikke?
Du har penge.
-Har du set min beige skjorte? -Svar mig.
Jeg ved det ikke.
Du skal vide, at det ikke kun handler om pengene.
Det lyder måske dumt, men for mig var det mere end et job.
Det handlede om ensomhed, lidelse,
ømhed.
Jeg holder af kvinderne.
Hvorfor begynder du ikke at arbejde? Nu hvor du er på benene igen?
Hvad?
Kan den ikke?
Jo.
Så gør det.
De vil ikke have mig.
Ikke længere.
Jeg prøvede. De er skuffede.
Er du så glad?
Jeg ødelagde det ved at sende dig.
-Det er jeg ked af. -Vær ikke det.
Det måtte ske.
Jeg er ikke Don Juan længere. Det er et mirakel, det holdt så længe.
Men hvad gør jeg nu?
Sig, at Alphonse er væk en uge,
og lov, at når han kommer tilbage, så knalder han hele regionen.
Okay?
Lover du det?
Ja, far.
Jeg kan stadig spørge. Jeg har ikke taget fri.
Det er ikke det værd.
At tage fri for at se mig flytte...
-Hvorfor ikke? -Hun har et iltert temperament.
Hun er fuld om morgenen og lugter af vin.
Hvorfor hjælper du hende så?
Hun er min tante.
Hun har lige mistet sin mand. Jeg har ondt af hende.
-Du er sød. -Ja.
Jeg er alt for sød.
Det er en flot badedragt.
Den ville jeg gerne se dig i.
Det kan du snart.
Og jeg vil tage den af foran dig.
Kys mig.
Jeg vil savne dig.
Godt.
Her, skat.
-Tak. -Så lidt.
Lækkert.
Lavede du altid den lyd?
-Hvilken lyd? -Når du tygger.
Det ved jeg ikke. Undskyld.
Det er okay.
-Her. Det er din. -Tak.
Lad mig se dig smile.
-Jeg får en tid hos tandlægen. -Hvorfor?
Vil du ikke have hvidere tænder?
Du har ret. De er gule.
Meget.
Hvad kan jeg gøre? Jeg er gammel.
Det er du.
Hvad skal jeg gøre nu?
Ikke noget. Hold bare her et stykke tid.
Skat, kan du røre lidt i det? Her.
Tak.
Hej, skat.
Rolig nu, søde.
Rolig.
Hvad er det for noget pis?
-Har du gemt dig her? -Jeg gemmer mig ikke. Jeg bor her.
Hallo!
Du spilder ikke din tid.
Rør ham ikke, Enzo!
Bare rolig. Jeg rører ikke bastarder.
Gå ind på dit værelse, skat.
Mor snakker lige.
Han er sød. Det er en skam.
Hvad vil du, Enzo?
Du skulle ikke have gjort sådan.
Du gjorde os ondt. Du gav et løfte.
Jeg har en familie her.
Og du er ikke en del af den.
Min mand kommer snart hjem.
For hans skyld håber jeg, at han er forsinket.
Han har ikke gjort dig noget.
Han tog min kone.
Ingen har taget hende. Jeg var ikke din kone længere.
Jeg siger, at du stadig er min kone.
Medmindre du vil have, at de dør.
Hvad er det, du siger?
Sig, at du elsker mig.
Laura.
Du elsker mig stadig. Du elskede mig engang, ikke?
Sig, at du stadig elsker mig!
Her er, hvad der kommer til at ske.
Du skal skrive et brev,
hvor du fortæller det røvhul,
at du ikke elsker ham mere, og at du forlader ham.
At det her liv ikke er dig,
og at du rejser med en anden.
Så vil han vide, hvordan jeg havde det for tre år siden.
Skriv det ned, nu!
Nu!
Det vil jeg aldrig skrive.
Hvis du ikke gør det,
vil det røvhul
få en kugle for panden.
Og det gør din søn også.
Du er min kone, Laura.
Du kender folk.
Du ved for meget om min familie, mine forretninger.
Du giftede dig med mig.
Det er en hellig forening.
Forstår du, hvad det betyder?
Skriv brevet.
Kom så.
Her. Skriv.
Her.
Du glemte den her.
Den vil minde dig om det løfte, du gav foran Gud.
Underskriv det.
Alletiders. Kom så med.
Må jeg sige farvel til min søn?
Gør det hurtigt.
Toni, ryd det her op.
Min skat, far kommer snart hjem.
Se på mig. Jeg elsker dig.
Forstår du?
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, skat.
Kør bare nu.
Behold dine penge.
Hvem tror du, jeg er?
Et barn, du smider mønter til?
Jeg rejser i morgen. Jeg ville ikke vække dig.
-Jeg troede, du blev glad. -Jeg har tørret røv på dig.
Jeg lærte dig at gå, cykle, spille tennis.
Og så skulle dine lommepenge gøre mig glad?
Hvor er de fra?
-Hvor? -Adèle.
Adèle?
Hun efterlod dem til mig.
Efterlod hun dig alle de penge?
Her.
Fuck.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg har elsket den gamle heks i mere end 10 år,
og så giver hun dem til dig.
-Hvad kan jeg sige? Vi havde det sjovt. -Hvad med mig?
Jeg er fyldt med poesi. Rimbaud, Verlaine, Mallarmé, Paul Valéry...
Paul Valéry. Har du læst hans værker?
-Nej. -Du er heldig.
De er så kedelige. Og hvad angår hendes Proust-fase...
Grand Hôtel i Cabourg.
Timer tilbragt med gåture på stranden. Slikkede hende for hver 42. side.
Og du får det hele!
Det er ikke min skyld.
Hun havde mistet forstanden. Det skete over to år.
Nej, hun var meget klar.
Fandme nej!
Hun var skrupforvirret. Hun mistede altid sine ting, taske, nøgler.
Hun var så langt væk, at hun sikkert troede, du var mig.
-Er du seriøs? -Meget seriøs.
600.000 euro. 30 år af mit liv.
Hvad kan jeg sige? Hun gav mig dem.
Men hun skylder mig dem.
Men bare rolig, søn. Du får en stor andel.
-Sæt den med det samme. -Fuck dig.
Giv den tilbage.
-Aldrig. -Stop. Det er latterligt.
Stop! Giv mig den!
-Nu! -Stop!
Jeg kunne slå dig ned.
Ville du slå din egen far?
Jeg kan ikke gøre for, hvis de synes, din er for lille.
Giv mig den.
Giv op, gå i seng.
Du er røvirriterende.
Her.
-Hvad er der galt? -Her.
Hvad foregår der? Hvad er der med dig?
Sæt dig. Træk vejret.
-Rolig. Hvad? -Giv mig min medicin.
Hvor er den? På dit værelse?
Er det den røde og hvide flaske?
På sengebordet!
Der er ikke noget!
På badeværelset!
Fandt den.
Øjeblik.
Her...
Dit røvhul!
Far!
Stop!
Godaften.
Hvad laver du her?
Undskyld forstyrrelsen. Er min far her?
-Din far? -Ja.
Så han er din far?
-Vidste du ikke det? -Nej.
Og han er her ikke.
Okay. Undskyld.
Claude.
Jeg fødte i sidste uge.
-Hvad? -Vores søn.
Han har dine smukke øjne.
Vil du se ham?
Jeg kan ikke. Jeg har et fly om tre timer.
Næste gang?
Kys ham for mig.
Så han er din søn?
Fuck.
Fik du mig til at knalde din søn?
Jeg fik dig ikke til noget.
-Du er psykopat. -Hvad med dig selv?
Det er ikke pointen.
Jo. Vi havde ikke det samme forhold dengang.
Hvorfor?
Hvordan er det anderledes nu?
Det er det bare.
Elsker du mig virkelig?
I vores alder
er den følelse lidt mere kompleks.
Glem alder. Sig, at du elsker mig.
Kom nu, ikke i aften. Det er sent.
Sig det, eller jeg springer.
Jeg sværger.
Godnat, min elskede.
Jeg springer.
Drøm sødt.
Jeg springer!
Vi ses i morgen.
Stop!
Undskyld, det var et uheld.
Du er psykopat.
Jeg sagde undskyld.
Gjorde jeg dig ondt?
Hvad tror du?
Det klæder dig.
-Sagde du fem eller seks timer? -Seks.
Seks timer! Fuck... Det er længe.
-Det er en time med fly. -Og 80 kg CO2 i atmosfæren.
Siden hvornår er du naturfreak?
Det gik du aldrig op i.
Der er mange ting, jeg ikke gik op i.
Såsom din parfume. I dag gør den mig vanvittig.
Hvilket hotel har du booket?
-Jeg... -Nej!
Fortæl det ikke. Det bliver en overraskelse.
Se? Herfra kan man se havet.
Lige dernede.
Hvad foregår der?
Hvad?
Er du ikke rig?
Der er tre mulige forklaringer.
Enten havde du aldrig penge
og løj for at få mig med hertil.
Jeg kom, jeg er skuffet, jeg rejser,
så du er en idiot.
Første forklaring.
Eller også er du nærig.
Jeg er skuffet, jeg rejser, og du er en idiot.
Anden forklaring.
Eller også løj du ikke i går,
men du er kommet ud i problemer igen, og jeg vil ikke høre om det.
Jeg er skuffet, som altid,
og du er... Du ved.
Hvad så?
Min far stjal mine penge.
Jamen dog. Sikke en overraskelse.
Jeg advarede dig.
Hør. Vi er her, solen skinner. Hvad har du lyst til?
Går du?
Jeg kommer tilbage.
Jeg havde en god aften.
Det er ikke så dumt, at han aldrig forlod din søster.
Eller gjorde dig gravid.
-Nej. -Hør, jeg er for gammel til børn.
Pokkers!
Jeg har allerede købt en vugge.
Det er skønt.
Ved du, hvad de kalder Nice?
-Nej. -Lille Florida.
-Ved du hvorfor? -Nej.
Fordi det er her, gamle rige mennesker kommer for at dø.
Jeg må afsted. Jeg har arbejde.
Du, Gaspard? Vil du tjene 100 dollars på 20 minutter?
-Ja. 100 dollars... Godt. -Du har heldet med dig i dag.
Ikke dårligt.
Knap jakken. Lad mig se.
Hvor meget koster den?
-Den her koster... -Fuck.
Du skulle have taget jakkesæt med.
Vi skulle være på ferie.
-Jeg køber det. -Perfekt.
Du har bare at tjene godt.
Så er det ordnet.
Den flytter sig ikke. Fem hasper. Bare rolig.
-Mange tak. -Intet problem. Farvel.
Ti stille. Selv hvis han taler til dig.
-Kom så. Goddag. -Goddag.
Denne vej.
-Hvad hvis han spørger... -Klap i.
Klap i.
Hr. Bisson?
Ja? Hvad vil du?
Hej, jeg er Benoît Braquis,
og jeg arbejder for Finanstilsynet.
Må vi komme ind?
Kan jeg sige nej?
Det vil jeg ikke anbefale.
Dette er Jacques Bissons telefonsvarer.
Læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Tekster af: Sidsel Seeberg
Kreativ supervisor: Lotte Udsen