REZILIERE CONTRACT DE ÎNCHIRIERE
Aia e singura budincă?
Au budincă, dar începi cu aperitive, alea sunt la început.
Am înțeles.
- Roșii cu busuioc? - Nu.
Au risotto sau vită bourguignon.
Iar la desert e cheesecake New York.
- Cred că vreau vită. - Bine.
Trebuie să o duc la doamna cu ochelari.
- Grădina e superbă. - Bucură-te de ea până nu ajung în stradă.
Serios…
Niciodată n-ai dus un lucru până la capăt.
Vino, stai jos, dragă.
- La revedere, Ollie! - La revedere, Stan! Succes!
Sunt ca noi două.
Bună, Becky!
Bună, Christine!
Am trecut să o văd pe mama ta, acum că s-a instalat.
- E bine, sunt oameni de treabă aici. - Știu, nu e nicio problemă.
- Ne mai vedem! - Sigur.
Bună, scumpa mea!
Bună!
- M-am întâlnit cu Becky pe coridor. - Nu știa cum să plece mai repede.
- Da… - Acum stă tot timpul cu cavalerul ei.
- Păcat. - Nu va dura mult.
Nu poate ține de nimic.
Ai adus multe lucruri cu tine.
- Bună ziua! - Bună! E totul în regulă?
Da.
Eu sunt Sasha, fiica lui Pam Green.
Femeia care a venit să o vadă…
Am rugat-o să nu vină, căci o întristează pe mama,
dar nu mă ascultă, o vizitează mereu.
- Îmi pare rău. - Se poate să nu o primiți în vizită?
Înțeleg.
Sigur că da.
Vă pot ajuta?
Nu, ia-o de la început.
Poftim.
Ești un idiot!
Intră, te rog!
Cum m-ai făcut?
Te-am făcut idiot.
Sunt bucuros.
Cum te simți?
Ușurată.
Ți-am făcut loc în dulap.
Nu mă mut la tine.
Știu.
- Doar până găsești o chirie, nu? - Da.
Vrei cafea?
- Da, te rog. - Bine.
Mă uit pe site-ul dv. la o poză cu fiica mea,
cu care vă lăudați cât sunteți de incluzivi.
Sincer, acest cuvânt mi se pare acum lipsit de înțeles.
Fiul meu e atipic.
Serios, a fost doar o mușcătură…
Cât sânge?
Bine. Da…
Da. La ce oră?
Ați depășit limita de credit. Vă rugăm să ne contactați.
Mulțumesc. Nu, ne vedem acolo.
Doamne…
Trebuie să merg la școală. Trunchbull nu e mulțumită.
Va trebui să caut altă școală, nu face față aici.
Iartă-mă că te las singură. Te descurci cu expoziția lui Phil?
- Nicio problemă. - Mulțumesc.
- Liv… - Da?
Iartă-mă, ai apucat să-mi plătești factura?
- Vai, iartă-mă! - Nu, te rog.
Dar am plătit căminul mamei, îmi caut chirie…
Sigur! Au fost niște probleme cu încasările,
dar plătesc cât pot de repede.
- Iartă-mă. - Mulțumesc.
Trebuie să plec!
Merg să dau ochii cu mămicile!
Până nu face Noah pe canibalul cu odraslele lor.
Îmi trimiți lista cu furnizorii?
Da, sigur.
Voi confirma numărul invitaților la expoziție.
Uite parola.
- Te descurci. - Mulțumesc.
- Succes cu Josh! Pe curând! - Pe mai târziu!
Pa!
Ia uite cine a înviat din morți!
- Ce mai faci? - Bine.
Legat de expoziția lui Phil, mulțumesc că ai găsit spațiul.
- Pot să-ți arăt… - Deci așa va decurge?
Iartă-mă. Am fost ocupată.
- Am auzit că acum lucrezi pentru Livia. - Da.
Deci îl vezi din nou.
Îți cunoaște numele adevărat?
Vrei să-mi faci probleme?
Fă ce vrei cu spațiul.
Alo?
Doamna Pam Green?
- Poftim? - Sunt executor bancar.
Ni s-a spus să recuperăm creditul de 5100 de lire…
Nu ți-am spus să nu te îmbeți fără mine?
- Recuperează! - Dacă trebuie…
Doamne…
Toată ziua am ținut-o doar în întâlniri.
- E totul în regulă? - Da.
Liv amână să-mi plătească factura.
Nu știu cum să-i spun.
Ce vrei să spui? Nu te plătește?
E o problemă cu încasările, o înțeleg.
Tipic pentru ea!
Nu poți susține o campanie electorală fără să plătești oamenii.
Nu.
- Îți dau eu. - Nu!
E o nimica toată.
Completează-ți datele.
Am…
Am să ți-i dau înapoi.
Împreună cu banii pentru mama.
Bine. Nu e nicio grabă.
O să stau de vorbă cu ea, să grăbesc lucrurile.
Mulțumesc.
Gata.
Acum ne putem îmbăta?
Te rog!
- Ce e? - Nimic. O prostie.
Draperiile astea…
Le țineam tot timpul desfăcute.
Așa îi plăcea ei.
Ca să vadă afară.
Bine. Atunci le desfac.
Nu. Nu ai înțeles.
Îmi plac trase, dar când te-ai dus să le tragi…
mi-a venit să mă uit peste umăr.
În caz că e aici și vede.
Este… prea mult?
Că stau la tine.
Nu.
Iartă-mă.
Vreau să stai aici.
- Blobs a parcat aiurea. - E-n regulă, oricum plecăm.
- Ne duce Elliot. - Mașina mea e în fața mașinii lui.
- Mergeți înainte. - Nu, mergem împreună. Hai!
Bună!
Tiggy, ea e Sasha. Cred că v-ați cunoscut.
Nu-mi amintesc.
Ea e Blobs. Bea. Sora mea mai mică.
Nu puteam să-i spun numele când eram mici și…
Am rămas Blobs. Ce noroc pe mine!
Ce e cu Sasha?
Sper că nu vine să pună piatra pe mormântul soției tale moarte
îmbrăcată în chimonou.
E o zi dificilă pentru mine. Era ca fiica pe care n-am avut-o niciodată.
- Mamă! - Nu fi așa sensibilă! Știi ce zic.
Nu știam că e azi. Îmi cer scuze.
E-n regulă. Am zis ieri că vom fi la cimitir toată dimineața, dar…
Merg să iau cheile mașinii.
Aștept afară.
Îmi cer scuze pentru mama. N-o lua personal, așa e ea.
Eu am dus-o pe a mea la cămin.
- Serios. - Bea, mută-ți mașina!
- N-o să vă aliați împotriva mea, nu? - Nu vorbi prostii!
- Ne vedem la prânz. - Bine.
…ci catastrofele anticipate.
Nu se produc singure.
Dar privesc spre viitor și sunt plin de speranță.
Am încredere în oameni. Cred că toți vor să facă ce e bine.
Poate sunt prea optimist, dar e important să crezi în oameni,
fiindcă pe asta ne bazăm acțiunile semnificative.
De exemplu, am colaborat cu întreprinderi sociale
care dezvoltă tehnologii incredibile…
Tu ești lumea mea și știi asta. C.
Bună!
Îmi pare rău pentru mai devreme,
cu mama ta.
Nu cred că mă place.
Nu cred că mai place pe nimeni din 1992.
Mi-aș dori să mă lase să-mi trăiesc viața!
- Hai s-o lăsăm pe ea. - Hai!
Cum a fost?
I-am văzut piatra de mormânt…
Mormântul…
Faptul că știu că ea e acolo, în pământ…
Scuze.
Iartă-mă.
Cred că e prea mult să stau aici.
Nu înțelegi…
Cât am stat acolo, mi-am dorit să mă întorc aici, la tine.
Și mă gândeam că poți rămâne fără ceva drag fără avertisment.
Cu atât mai mult trebuie să profiți de orice îți aduce fericire, nu?
Poate nu e nevoie să mai cauți un loc în care să locuiești.
Bine…
Bine.
Îmi place că stai aici.
Ești foarte frumoasă
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Tu ești lumea mea și știi asta. C.
Hei!
- Salut! - Diseară…
Vorbești cu Livia sau vorbesc eu?
Mai bine vorbesc eu.
Așa cred și eu.
Ești sigură?
Bine.
Îmi prind părul?
Îmi place desfăcut.
Mă gândeam să schimbăm muzica pe la 21:00, să se mai strângă lumea.
Începem peste o jumătate de oră.
- Bine. - Bun!
Nu știu… E ultima actualizare?
- De ce te temi? - Nu știu. Mulți barosani nu au confirmat.
- Ce? - Barosani cu bani de dat pe prostii.
- Și sexistă, și nesimțită! - Mulți barosani sunt femei, Phil.
Lasă, vor veni mulți din partea lui Elliot și le place să se dea mari.
- Se vor bate pe tablourile tale. - Nu știu ce să zic.
- Ultima cameră e gata. Vii să vezi? - Da.
- Elliot a văzut-o? - Nu.
Ar trebui să fim acolo amândoi…
Da!
CE VEZI?
DEDICAT LUI CHLOE FAIRBOURNE
Doamne! E dureros!
E frumos.
L-am avertizat.
Mergem?
Barosană?
Barosană!
Ăsta e preferatul meu.
Ai dat lovitura!
Îi ciugulește din palmă!
Femeile bogate adoră artiștii.
Numărul celor dispuse să se dezbrace
să stea pe o saltea murdară și să-i spună secretele e incredibil.
- Serios? - Da.
E ca un preot catolic, știe totul despre toată lumea.
Și cel mai enervant…
E de încredere, nu spune nimic nici dacă-l omor.
- Pare fericit. - Da, ca porcul în mocirlă.
Sasha!
- Ce deliciu! - Bună, Tiggy!
- Bună, scumpa mea! - Bună!
- Mulțumesc că ai venit. - A trebuit să vin.
Bravo, ești isteață!
Iar tu ai deplină încredere în ea!
E minunat.
E clar că ai impresionat-o.
Ia uite ce cowboy a apărut în oraș!
Se pare că are un cal nou.
- Bravo lui! - Da.
- Liv… - Ar trebui să-i mulțumesc.
Bine.
Bună, Sasha!
- Mă scuzați, vă pot face o poză? - Sigur.
Mulțumesc.
- Îl mai știi pe Jack, tatăl lui Richard? - Da.
Sasha e creierul din spatele evenimentului.
Spuneam că e o selecție inspirată.
Phil a avut viziunea, eu doar am pus-o în practică.
Felicitări!
Ai văzut camera lui Chloe, Elliot?
- Voiam să o văd împreună cu Phil. - Vă las.
- E tulburătoare. - Sunt sigur.
Ce părere ai?
Încerc să-mi dau seama ce înseamnă.
Fără resentimente. Mă descurc eu.
Îmi pare rău.
Ai grijă de tine.
Aici erai!
Adio, Becky Green.
Era atât de frumoasă!
Aș fi vrut să o cunoști.
Și eu.
Era foarte perspicace.
Aș vrea să știu ce părere ar fi avut despre tine.
- Ce faci? - Bine…
- Am amețit. - Bea asta.
- Mersi. - Cu plăcere.
Unele femei s-ar simți amenințate
dacă soțul lor ar dedica o întreagă expoziție celei mai bune prietene.
Phil…
Te iubește!
Așa cum iubește să meargă la cinema.
Stă acolo nemișcat și restul…
Nu e ceva normal când ești cu cineva foarte mult timp?
La Elliot și Chloe nu era așa.
Nu era conștientă de ce avea.
Liv…
Voiam să-ți zic…
să-ți zic ceva.
Dar nu am găsit momentul potrivit.
Ce?
Despre Elliot.
Suntem iar împreună.
Ar fi trebuit să-ți spun mai devreme.
- Liv… - Da, ar fi trebuit.
- Ești bine? - Da.
E extraordinar.
Am sute de poze cu ea…
Dar ăsta e felul în care mi-o amintesc.
Dacă-mi dai voie, aș vrea…
Gata!
Prietene… Sigur!
Acolo e locul lui.
Este…
E frumos.
- Nu știam ce se petrece, nu-i așa? - Nu.
- Știți ce nu pot uita? - Ce?
- Chestia cu Becky Green. - Nici eu.
- Nu țineau legătura, nu? - De ce să fi ținut Chloe legătura cu ea?
Nu știu, nu se leagă. Ultimul ei apel a fost la Becky Green.
- Ai cunoscut-o? - Nu. Chloe mi-a povestit de ea.
Nu a fost la școala ta?
Nu. Chloe a fost deprimată când tatăl ei e dat faliment.
Fata asta s-a ținut scai de ea, n-o mai slăbea.
Chloe era o atracție pentru tot felul de ciudați.
Da, îi atrăgea ca un magnet.
- Biata fată! - Biata Chloe! Nu știa să refuze.
Mai știi când Chloe a împlinit 17 ani, a apărut tipa și a luat-o razna?
Da! Nu mai pleca!
Rich i-a urinat în bere și a turnat-o pe ea.
Ce naiba, Rich?
- Groaznic! - Știu.
M-am simțit prost.
- Nu știam, poate că fata era bolnavă. - Erați tineri.
- Ce s-a întâmplat cu ea? - Nu știu.
O s-o caut pe internet.
- Telefonul meu e la tine? - Da.
- Te simți bine? - Da. Ies puțin la aer.
Becky Green! Ce multe sunt!
Nu știu de unde să încep!
Așa arăta?
Becky Green?
Ce caută Becky Green aici?
Ea e Becky Green?
- Sigur ești bine? - Da.
Scuze, trebuie să plec.
Sunt foarte frumoase.
Rahat!
La dracu'!
Treaba ta ca mamă e să fii în preajmă.
- Oricâtă durere ți-au provocat. - Pam, nu!
Oricât de putrezi ar fi pe dinăuntru.
- Plec. - Te rog, rămâi.
Chloe!
ZECE APELURI NEPRELUATE
Mulțumesc.
Mersi!
Sasha!
Rămâi să bei ceva?
- E târziu. - Haide! Te rog.
Elliot te-a căutat.
Ți-a spus Liv?
Am dat-o în bară.
Merg într-un loc nou, îmi fac prieteni…
Dar nu contează.
Sunt tot eu.
O să vă las în pace.
Nu vorbi prostii.
Am o teorie a mea, că avea o aventură cu Richard.
Richard și Chloe? Nici vorbă.
Chloe îl compătimea, dar îl și înțelegea.
El o pusese pe un piedestal.
De ce crezi că a făcut-o?
Nu știu.
Chipul ei…
Adică?
Nimic…
În noaptea aceea, a fost foarte calmă.
Stăpână pe ea. Nu mi-aș fi imaginat.
În ultimul minut,
s-a ridicat și a plecat în timpul discursului.
Anish s-a dus după ea. Cred că și Liv.
Am văzut-o înainte să plece.
Părea speriată.
Cred că atunci și-a dat seama ce urma să facă.
Atunci a realizat.
Aș vrea să fi mers după ea.
Îmi pare rău.
Ar trebui să plec.
Unde e Liv?
A plecat cu un bărbat.
Poftim?
E-n regulă.
Se întâmplă uneori.
Dar mereu se întoarce.
Habar n-aveam!
Nu aveai de unde.
Căutare Central Grand Hotel
Jerome Foxfield: Servicii pentru clienți Stuart Haltby: Pază
Bună! Tu ești Stuart?
Da.
Jerome a zis că m-ai putea ajuta.
Sunt Sally Griffiths, de la firma de pază.
E vorba de niște filmări de securitate mai vechi.
Am primit un mesaj urgent la dispecerat.
Am fost mai devreme, dar era agitație.
Jerome a zis să vin noaptea, când e mai liniște.
Nu mi-a spus nimic.
- E un uituc! - Da.
Data de 11 aprilie, ora 19:25. A fost un eveniment caritabil.
Ar trebui să șteargă tot după 30 de zile, dar…
- Uită? - Da.
Gata, ora 19:25.
Poți derula mai în față, te rog?
- E o cameră și în interior? - Da.
Poți muta înapoi?
Mai stai mult în tură?
- Da, până la ora 08:00. - Frate!
- Te las în pace pe urmă, să poți dormi. - Da…
Poți muta… Scuze!
Super, ești grozav, Stuart!
Bună, Jerome! Merg să-mi iau haina. Mulțumesc!
Cine era?
Doamna de la dispecerat.
Dispecerat?
N-a venit la mine.
Mă scuzați… Mă scuzați!
- Alo? - Slavă Domnului, Sasha! Unde ești?
- Îmi pare rău. - Te-am tot sunat.
Am…
I-am văzut pe părinții ei și m-am speriat.
- Unde ești? De ce nu ai răspuns? - Iartă-mă…
Aveam nevoie de o pauză. M-am simțit ca o impostoare.
Vin acasă imediat. Bine?
Nu știam unde ești… Am intrat în panică.
Am mai pierdut o ființă pe care o iubesc.
Știu.
Sunt în mașină. Ajung în 20 de minute.
Te rog, nu mai face asta.
- Iartă-mă. - Bine. Mulțumesc.
- Pa! - Pa!
PERMIS DE CONDUCERE
- Chloe! - Becky? Tu ești?
- Pe mine m-ai sunat. - Am nevoie de ajutor.
Vor veni.
Subtitrarea: Corina Negreanu