-V tomhle klubu pracuju. -To je adresa v New Yorku.
Stav se, když budeš ve městě. Mohla bych ti to tam ukázat.
Viděli jste...
To je můj hlas.
Možná odsud potřebuju vypadnout.
-Kam? -Do New Yorku.
Říkala jsem ti, co mi řekla ta žena na té párty.
Ta žena?
A najednou byla pryč.
Máme novou členku kapely, prosím o potlesk pro Daisy Jonesovou.
Proč ses chtěla přidat ke kapele?
-Kvůli tobě. -Kvůli mně?
Přijde mi, že tě znám.
-Není to tak, jak si myslíte. -Dobře.
Každá písnička je kódovaná zpráva od Billyho pro Daisy a naopak.
Všechno vylepšuješ.
Řekni mi, že mezi námi nic není.
Řekni mi, jestli jsem šílená.
Přísahal bych, že jste spolu.
-Jak víte, že nejsme? -Billy tvrdí, že ne.
Jsi zatracenej lhář.
Žádám vás, abyste nepsal o mý dceři.
Dejte mi něco lepšího.
Nic k vám necítí.
-Říkal, že jde jen o hudbu. -Hledám ženu, co tu bydlí.
CESTOVNÍ PAS - USA
Jak dlouho budete v Řecku, slečno Jonesová?
Tak daleko nikdy neplánuju.
„JE PRYČ“
1975 (O DVA ROKY DŘÍVE)
Je mi líto. Je plno.
Hledám Bernie.
Jsem kamarádka.
Nemůžu uvěřit, že tu jsi.
Říkala jsi, že to musím vidět...
A nedělala sis srandu.
Myslela jsi to vážně.
Slíbila jsem ti překvapení. Pamatuješ?
Nerozumím.
Použila jsem ty vokály, co jsi mi poslala, přidala k nim hudbu,
a nemůžou se toho nabažit.
Podívej.
Máš fanoušky.
Obvykle se probouzím sama.
Protože jsi chladná, co?
Tak je prostě vykopeš z postele?
Ne, já jen...
Ano.
Podívej. Oni znají slova.
Víš, z čeho by fakt zešíleli?
Mí nádherní bratři,
mé krásné sestry,
tady je osobně
Lady Simone.
Když jsem byla na dně, neviděla jsem.
Svět byl temný, ale ty jsi mi ukázala
své světlo, jak žít svůj život
a úplně jsi mě uhranula.
Teď musím zpívat, přestože nechci.
Můžu říct jen...
Neříkej mi, že ses zamilovala.
Protože víš, že to není, protože víš, že to není...
Tu písničku jsem mohla zpívat celou noc.
Šílené je, že by mě nechali.
Znova?
Kolikrát to ještě dáme?
Dokud to půjde.
Máš jen jednu písničku.
Měly bychom na tom zapracovat.
Možná jo.
Přestaň.
Dívají se.
Promiň. Ještě jednou.
Protože víš, že to není... Víš, že to není správné.
Radši bych se tím nechlubila. To je všechno.
Čeho se tak bojíš?
Není to zjevný?
Podívej.
Vždycky budou místa, kde musíme být opatrné.
Ale v klubu, s našimi lidmi, zlato...
Když nemůžeme tancovat tam, tak kde?
Nechci skrývat něco, z čeho mám tak dobrej pocit.
Měla pravdu.
Schovávala jsem se.
A nebyla jsem připravená přestat.
Tak jsem své pocity vložila do hudby.
Říkají, že jsem volná,
ale neznáš mě.
A když jsem to udělala, ta písnička...
Prostě...
Byla dobrá.
Říkají, že jsem volná,
ale oni mě neznají.
Tak to tehdy bylo.
Všechno jsme musely dělat samy.
Vydaly jsme ji v malém vydavatelství
a samy doručily desky všem dýdžejům, které jsme znaly.
Bože, to byla sranda.
Najednou jsme s Bernie měly čtyři vystoupení za noc.
V klubech na Manhattanu, kde tancovali všichni.
Ale brzy zjistíš, že se mýlíš.
V diskotékách na bruslích v New Jersey.
Protože tohle je naše poslední společná noc.
Stačilo zahrát dvě písničky a lidi se mohli zbláznit.
Já chlapa nepotřebuju.
Zaveď mě do země zaslíbené.
Ale vždycky jsme končily v Better Days.
Tak se otoč, ať si říkají, co chceš.
Tam věděli, o čem ta písnička je doopravdy.
Že já a mí kamarádi jsme devianti.
Mou podmínkou je
něco jiného, než je má mise.
Má mise je
být diamantem pod tlakem.
Možná mi ještě nebylo příjemné s ní tancovat.
Být diamantem pod tlakem...
Ale skládat spolu hudbu, vidět tancovat všechny ostatní,
bylo skoro stejně tak dobrý.
Haló?
Jo, vteřinku.
To je pro tebe.
-Haló? -Ahoj, Simone.
Ahoj, Teddy.
Kdo to byl?
Moje spolubydlící.
Jak se máš?
Pořád válíš v klubech?
Třikrát za noc, někdy čtyřikrát.
Jsem na tebe pyšnej.
Jak to jde v La La Landu?
Přesně proto ti volám.
Nemluvila jsi v poslední době s Daisy?
Ne, už je to pár tejdnů.
Proč? Je všechno v pořádku?
Nejspíš.
Oslavovali jsme vydání desky. Neobtěžovala se ukázat.
To je jí podobné.
Říkal jsem si, jestli něco nevíš.
Ne, nevím.
Ale určitě to nic není.
Turné by nezmeškala.
Dáš mi vědět, jestli se ti ozve?
Jo, jasně.
Tak jo, zlato.
Ahoj.
Spolubydlící?
Dej pokoj!
S Daisy jsme udržovaly kontakt,
ale nemluvily jsme spolu každej den a...
Myslela jsem, že o nic nešlo.
Měla jsem svý věci.
Simone.
Kdo bude v baru Sahara?
Leslie, Lena, Alice.
Alice? Ta nikdy nechodí.
-Díky. -A...
Co? Proč se tak tváříš?
Nevím, jestli ti to mám říkat.
No tak, povídej.
Bernie.
Díky.
Řekni mi to.
No tak. Řekni mi to.
V klubu se setkáme s lidmi ze Salsoulu.
Chtějí vydat desku.
Proboha, to je úžasný!
-Že jo? -To je úžasný.
-Slečna Jacksonová? -Ano?
-Telegram pro vás. -Díky, Chloe.
Co?
Co se děje?
POTŘEBUJU TĚ - DAISY
Jmenuje se to Hydra. Nějaký ostrov v Řecku.
A ty tam poletíš?
Dnes večer? Jen tak?
A co naše vystoupení?
Nikoho jinýho nemá.
Možná je ve vězení. Možná je...
Rozhodně do Řecka nepoletíš sama.
Zdravím, nevíte...
Nevezme nás tam třeba taxi?
Taxi.
Bude to jeden z nich.
-Možná tamty dveře... -Simone!
Myslíš?
Simone!
-Proboha. -Můj bože, ty jsi přišla.
-Jo. -Nemůžu tomu uvěřit.
-Ahoj, Bernie. -Ahoj. Jo.
Daisy. Ahoj.
-Jsi v pohodě? -Samozřejmě. Proč bych nebyla?
Zmizela jsi a týdny o tobě nikdo nic nevěděl.
A pak jsi mi poslala tohle.
Mám peníze na kauci.
Promiň. Já nechtěla...
Chápu, že se to může zdát alarmující, ale já...
Takže nemáš potíže?
Nemám potíže.
Budu se vdávat.
Nicky?
Nicky!
Jsou tady.
Nicky?
Simone, Bernie, to je můj snoubenec.
Nicky Fitzpatrick.
Těší mě. Moc jsme o vás slyšel.
Prosím, pojďte dál.
Udělejte si pohodlí. Přinesu vám pití.
Seděla jsem v hotelovém pokoji, přestávala se ovládat,
a najednou mě napadlo, že bych mohla letět do Řecka.
Vím, že ti to přijde šílený,
ale nikoho takovýho jsem nikdy nepotkala.
Žije současností a je volný.
Řekla jsem mu, že si ho nevezmu, jestli mi nepůjdeš za svědka.
Proto jsem ti to napsala.
Příště možná zavolej.
Tady. To je jen pro začátek.
Díky.
Co říkáš na The Six, Nicky?
The Six? Co je The Six?
Ty neznáš její hudbu?
Já myslel, že jsi básnířka.
Bojím se, že můj hudební vkus je trochu omezený.
Ale slyšel jsem ji zpívat a její hlas je... nádherný.
Nic lepšího jsem asi nikdy nejedla.
Tohle je tvůj dům?
Svým způsobem je. Jo.
Trávím tu tolik času, kolik můžu.
Ale mám domy i v Římě
a v Irsku, kde mám nějaké povinností.
A co děláš, Nicky?
Jsem student.
Pracuju na své disertaci.
A ten dům vlastníš?
Ano.
A máš domy v Římě a v Irsku?
Prostě jim to řekni.
Má rodina je v Irsku nevládnoucí šlechta.
Počkat. Takže jsi princ?
Proto to nikomu neříkám.
Jeho rodina sahá až do 13. století a mají v Irsku hrad.
Ano, mám hrad. Velmi starý, plesnivý hrad.
Vůbec nic to neznamená. Je to taková nižší šlechta.
Na vaši svatbu.
-Na zdraví. -Na zdraví.
Na zdraví.
Co se stalo s tvou kytarou?
Ve futrálu s kytarou jsem měla drogy a všude byli poldové,
tak jsem ji tam nechala.
A pak mi Nicky koupil tohle.
-Při nahrávání ses zlepšila. -Já vím.
Neumím si to představit.
Jeho Výsost
sedm měsíců nacpaný s tvou kapelou v autobuse.
Osm měsíců.
-Nebude muset. -Proč ne?
Protože já se nevrátím.
Daisy.
Viděla jsi tohle?
Skoro jsem brečela. Ten chlap u stánku si musel myslet, že jsem se zbláznila.
Jo, viděla jsem to.
I jsem to četla.
Proč bych se k tomu vracela, Simone, když tady mám všechno, co chci?
-No tak. To nemůžeš myslet vážně. -Myslím.
To jsi ty
na obálce časopisu Rolling Stone.
Ne, nejsem.
Láska, chtíč a nenávist Složité vztahy nejslavnější kapely Ameriky
„Už jsme styl měli... Daisy byla jako třešnička na dortu.“
Billy mi řekl: „Daisyina talentu je pro Daisy škoda.“
závislačka
na hlavu
sobecká
Ahoj.
Nemůžu se dočkat, až si tě vezmu.
Ahoj, Nicky. Jako vždy pozdě.
Mám ostrovní čas, Freddie.
Ahoj, příteli! Pojď sem!
Tohohle netvora už znáš.
Za každou cenu se mu vyhýbej.
-Tohle je Giorgios. -Ahoj.
Dělá nádherné portréty, pozlacené.
-Ahoj. Rád tě poznávám. -Ráda tě poznávám.
A tohle je Petros.
Jako vždy středem pozornosti.
Tohle je matroš z Malany. Nejlepší kvalita.
Pod jejím vlivem jsem napsal 28 slok epické básně.
Daisy je taky básnířka. Budete se mít rádi.
-Tak to uvidíme. -O čem píšeš, Daisy?
Píšu... o čem chci.
Hlavně píše o osamělosti.
-O čem píšeš ty? -O všem.
O lásce, šílenství...
Převážně o lásce a šílenství.
Petros dostal cenu za poezii.
Ale ne!
-Před čtyřmi lety? -Ano.
Poté přestal publikovat.
Proč jsi přestal publikovat?
Nepřestal. Jen odmítám ty, kterým jde jen o peníze.
Ale pořád každý den píšu.
Jak si to někdo přečte?
Přijď k nám domů. Naše dveře jsou vždy otevřené.
Promiň. Nerozumím.
Není smysl dělání věcí,
aby to někdo viděl nebo slyšel? Víš... sdílet to?
Ne. Smyslem je to dělat, drahá.
V tom je ta radost.
Naše práce je zůstat požehnaní.
Vše ostatní je pouze potlesk.
Má pravdu.
Nedovol ostatním ti říkat,
jestli má tvá práce hodnotu, protože pak tě vlastní.
Teď píšu jen sám pro sebe.
Pro mé přátele. Pro vlny. Je to čistší.
Nikdy jsem neviděla Nickyho tak šťastného.
Jo. Přesně to jsem říkala.
Vypadá jako člověk, který je pořád šťastný.
Ne?
Nickyho rodiče zemřeli před pár lety při autonehodě.
Dlouho byl hodně uzavřený.
Donedávna.
Měli jsme pocit,
jako by svůj život sledoval z dáli dalekohledem.
Ale teď, s tebou, konečně zase žije.
Netušila jsem, že nebe může vypadat takhle.
Protože jsem z města.
Jako bych byla na jiné planetě.
To tak trochu jsme.
-Nikdo nás tu nezná. -Ne.
A můžeme si dělat, co chceme.
Nemusíme se bát.
Ale problém je, že pak musíme domů.
Víš, že to tak můžeme mít i doma, že?
Můžu ti něco říct?
Miluju tě.
Nemusíš mi to říkat taky.
Jen chci, abys to věděla.
Všem ses líbila.
Samozřejmě že jo.
-Překvapuje tě to? -Překvapuje.
Ne, bylo to skvělý.
Jsem moc šťastný.
Proč jsi mi neřekl o rodičích?
Omlouvám se.
Neomlouvej se.
Jsem tu a jsem s tebou.
Jen na tom záleží.
Nevím, jestli záleží jen na tom.
Byl jsem pak dlouho smutný,
ale v určitou chvíli se smutek stal volbou.
Co teda děláš, když máš problém, nebo když se něco děje?
Prostě odejdeš?
Soustředím se na to dobré.
Dívám se na tebe a ostatní prostě zmizí.
Jak to říkají buddhisté:
„Bolest je nevyhnutelná,
utrpení je volba.“
Měli jsme takové umělecké
a citové spojení.
Pustila jsem ho k sobě a on si se mnou zahrával.
Asi jsem si myslela, že jsme spřízněné duše, nebo...
Jednou jsem myslel, že jsem našel spřízněnou duši.
Francesca. Měli jsme hodně společného.
Myslím,
že je snadné si splést spřízněnou duši se zrcadlem.
Možná.
Možná byl jen zrcadlo.
To vaše spojení...
Je pryč, že?
Jelikož sem s tebou přijela, tak mi to připadá vážné.
-Možná. -Ale?
Nechci navěky hrát v malých klubech, Daisy.
Chci to, co máš ty.
A proč nemůžeš mít obojí?
Můžu se na něco zeptat?
Určitě víš, co děláš?
Když jsme spolu mluvily naposled,
znělo to, jako bys měla zlomené srdce.
Připadá mi to tak strašně dávno.
Ale není.
Bylo to před měsícem.
A teď jsem tady, Simone.
S Billym jsem byla nešťastná a s Nickym jsem šťastná.
Jen chci být šťastná.
Pro jednou chci já být ta šťastná.
Copak to nechápeš?
Dobře.
Prsteny, prosím.
-Ahoj. -Ahoj.
Nyní si vymění sliby,
které jsou mezi nimi a bohy.
Nyní ať nebesa slyší
a vlny poslouchají, jak zní.
V životě jsem udělala spoustu pitomostí.
Spoustu. Věci, kterých budu litovat do konce svého života.
Ale toho dne nelituju.
No tak.
-Už odjíždíme? -Ne.
Hele.
Taky tě miluju.
Nepovídej.
Jsem ráda, že jsi na to konečně přišla.
-Gratuluju. -Moc ti děkuju.
-Na zdraví. -Na zdraví.
-Přijde ti to šílené, že? -Ne, nepřijde.
Přijde mi to náhlé.
To je pravda.
Šílené by bylo tu zůstat navždy.
Nejet na turné s kapelou, kterou dostala na první místo.
Daisy nikdo neříká, co má dělat.
Ty jsi teď její manžel.
Měl bys jí trochu domluvit.
Můžu to zkusit. Jo.
Ale kdo rozhoduje, co je správné?
Netušíš, čeho se vzdává, Nicky.
Jak moc to chtěla. Jak moc to pro ni znamená.
Možná měl Petros pravdu.
Nepotřebuješ publikum, abys mohla dělat hudbu.
Daisy není jako Petros.
Ona nepíše po víkendech jen tak pro zábavu sonety.
Říká, že je šťastná.
Nechceš, aby byla šťastná?
Ahoj. Copak to tu je?
Co bys řekla na to,
-že bychom si dali LSD... -Ano?
...a šli si zaplavat?
Nevím, jestli je to teď dobrej nápad...
-To zní skvěle. -Dobře.
Myslím, že se Simone nebaví.
Samozřejmě, že ne.
Proč to říkáš?
To nic, já jen...
Nemyslím, že se jí zamlouvám.
Tím to není. Myslím, že tě jen moc dobře nezná.
Není to osobní, ona tě jen chce mít jen pro sebe.
O čem to mluvíš?
Daisy...
Je do tebe zamilovaná.
To je šílený.
Ty to nevidíš?
Jak se na tebe dívá a chodí za tebou.
Ze dne na den přiletěla přes půlku světa jen proto,
že jsi ji požádala.
Kdyby napsala ona mně, udělala bych totéž.
Není to její vina. Neobviňuju ji. Já jen...
Kdo by se do tebe nezamiloval?
Ještě neodjíždíte, ne?
Brzy.
Asi si dáme snídani.
Zajdeme si ještě zaplavat.
Mám lepší nápad.
Zůstaňte tu ještě týden.
Skoro jsme spolu ani nebyly, Simone.
Nebyly jsme na druhé straně ostrova.
Ještě týden. Bernie se to bude líbit.
Vážně musím zpátky.
-Nic nemusíš. -Musím.
Mám naplánovaná vystoupení.
A musím platit účty.
Mám závazky.
Uvařím čaj.
Bývala s tebou zábava. Nevím, co se stalo.
No...
Někdo musí pracovat, Daisy.
Někdo musí dřít, aby dostal polovinu šancí, co jsi dostala ty.
Nevím, co se s tebou děje.
Se mnou?
Jo.
Pamatuješ, jak jsme se poznaly?
Byla jsi plachá holčička.
A měla jsi svou knížku.
-Bála ses někomu zahrát svý písničky. -Ano, pamatuju si to.
-A co jsem ti řekla? -Abych šla na pódium.
A udělala jsem to.
A bylo mi příšerně.
Myslíš, že tady budeš šťastná?
Já tě znám, Daisy.
Neskládáš hudbu, jen abys skládala.
Potřebuješ, aby tě slyšeli, potřebuješ propojení.
-Nevrátím se. -Musíš.
-Nemůžu. -Máš hitový singl. Máš album...
Je mi to jedno! Všechno mi to je jedno!
Ale není. Jen se strašně bojíš Billyho Dunnea.
Jsi do mě zamilovaná?
O to jde?
Simone.
Hele, snažím se...
Simone!
Omlouvám se.
Miluju tě, Daisy.
Povím ti, co znamená milovat, protože ty to zjevně netušíš.
Je to, když ti někdo řekne pravdu,
i když ji nechceš slyšet.
Miluju tě, Daisy, tak ti povím pravdu.
Jsi fakt sobecká mrcha.
O tomhle jsi mi nikdy neřekla.
Netušil jsem, že jsi tak slavná.
Slyšel jsem, co venku řekla.
Že potřebuješ spojení s lidmi.
Je to pravda?
Daisy,
možná má pravdu.
Možná by ses měla vrátit.
Chci se vrátit. Já jen...
Už si nechci zase ublížit.
Hele.
Tentokrát to nebude stejné.
Nikomu nedovolím, aby ti ublížil.
Na nebi ani mráček a teplé počasí neustává...
Moc se to tu neliší od domova.
Pláže, palmy, hory.
Ty lituješ mě a já zase tebe.
Daisy?
Neumíš pít a nezvládáš pravdu.
To jsi ty?
Jsem vůle ve stroji, jsem připravená udeřit.
Myslím, že to brzy zjistíme.
Klidně mě lituj, ale ten mikrák nepustím.
Překlad titulků: Jan Šauer
Kreativní dohled: Kateřina Hámová