Îngheț aici cu toată ceața asta.
Fă ceva să te încălzești, dobitocule.
De ce nu lucrezi mai repede?
De ce nu mi-o sugi?
Da, dacă aș găsi-o.
La dracu'. E prea frig, omule.
Da, pentru că ești un fătălău.
- Asta e frumos. - Ce?
Ceața din jurul luminilor.
Arată ca o operă de artă. Uite!
- Ești un drogat. - Întotdeauna.
- Știi asta. - Idiotule.
Rahat!
Ce dracu'?
Gabriel!
Rahat.
Gabriel.
Mă auzi? Haide.
DOI ANI MAI TÂRZIU
CAMERE LIBERE TWINNET TECHNOLOGY
Fată, vino încoace.
Ce faci, dragă? Poftim.
E puțin, tipul gras s-a mutat.
O să încerc să fie mai mult mâine.
Fir-ar... La naiba!
Hei, idiotule, ăla nu e ziarul tău!
Mulțumesc.
Mulțumesc mult, scumpo.
- Ești gata? - Da, mulțumesc, dragă.
Lasă sticla.
- Bine. - Mulțumesc.
IEȘIRE
Ce faci? N-ar trebui să fii aici.
De ce nu?
Și-ar putea pierde licența, de exemplu.
Știi, ceva mărunt.
Și-ar pierde licența doar dacă îmi servesc alcool.
Dacă îmi servesc mâncare, cafea sau cola, sau altceva, e în regulă.
Bine, isteațo, ai ceva bani?
Ai tu.
Ai zis că nu e ilegal ca un minor să stea la bar
în statul California.
Știi ce? Nu-ți mai zic nimic.
Am încercat să te educ și o pățesc întotdeauna.
Jur pe Dumnezeu.
Ce este, dragă?
Semnează.
O citești mai întâi?
Nu, tu mi-ai dat-o. Presupun că nu e ceva rău.
De ce nu a semnat mama ta?
N-am văzut-o dimineață.
E o excursie în Est, vizităm colegii.
E organizată de școală.
În ce clasă ești?
A unsprezecea, tată.
- Da... - Clasa a XI-a.
- Îmi amintesc. Gata. - Serios?
Da, știu.
A unsprezecea. Scuze, e devreme.
Și știm unde mergi la facultate.
Nu trebuie să le vizitezi.
Nu mă duc în Indiana.
- Ba da. - Nu.
Am vorbit. Nu mergi la Miami,
îți spun eu.
Dacă te duci la un colegiu pe continent, vei învăța.
Nu zic să mergi la Pitt...
- Știi... - Am întârziat.
Te duci în Indiana, dragă.
Știi cine a fost acolo?
În afara numelor evidente. Ernie Pyle și Hoagy Carmichael.
- Așa e. - Lee Majors.
- Mai cine? - Alții ca ei.
- Bobby Knight. - Bine.
David Ansbob. Aș putea continua.
- Dick Enberg. - Da.
- Joe Buck... - Și o vei face.
Jane Polly.
Jane Polly a fost în Indiana. Și s-a descurcat.
Tu unde ai făcut școala?
Am fost la Northwestern.
Northwestern?
- Da. - Ce naiba faci aici?
- Nu a mers. - Bănuiesc.
CENTRU DE SERVICII PENTRU ALEGĂTORI
Dar a spus că nu erau drogurile lui.
Doamnă, toți spun asta. Uitați-vă în jur.
Toți tipii ăștia spun că nu sunt drogurile lor.
Nu m-ar minți. A spus că nu erau ale lui.
Dnă, știu că fiul dv. e băiat bun. Chiar știu.
E tânăr. În jur de 20 de ani.
Are un viitor și trebuie să păstrăm acel viitor.
Am dreptate?
- Cum îl cheamă? - Scuze?
- Numele fiului meu, dle McBride? - Dacă ajunge la proces...
Ar putea primi 15 ani, iar dacă judecătorul
- ... decide că ar merită mai mult... - Cum îl cheamă pe fiul meu?
Știu că ești supărată. De ce nu ai fi?
- E normal. - Habar n-ai.
Nu l-ai văzut de când a fost pus sub acuzare.
Vrei să-l închizi pentru cinci ani,
dar nu te obosești să-ți amintești numele?
Am terminat cu tine.
O să găsesc pe cineva căruia îi pasă.
Hei.
Hei. Bună.
Patty Solis-Papagian. Pot să-ți dau asta?
- Nu, e în regulă. - Dle McBride?
Nu? Ești cumva Billy McBride?
Acel Billy McBride. Doamne!
Palpitant! Patty Solis-Papagian.
Am biroul aproape.
Este deasupra localului mexican La Fagada.
Iau mai mult cazuri penale, dar...
E un moment bun? Putem lua o ceașcă de cafea.
Biroul meu este în josul străzii...
Am mult de lucru.
Am un caz civil.
Fratele unui prieten a lucrat la Borns Technology
și a murit pe una dintre bărcile lor.
Știi încotro bat. Clientul bun al firmei tale.
Vreau să-i dau în judecată, dar prietena mea
are nevoie de ajutor, deci trimit cerere
și nici măcar nu mă sună înapoi. La dracu' cu ei, nu?
Sigur ești de acord, la dracu' cu ei.
I-au spus că fratele ei s-a sinucis
pe barca lor și ea e convinsă că nu e așa.
Barca e asigurată, așa că m-am gândit
că obțin o înțelegere dacă le pot atrage atenția.
Ceea ce până acum nu pot.
Poate se înțeleg pentru 30, 40 de mii?
Și îți dau ție cinci
dacă mă duci acolo, dacă dai un telefon.
Crezi că poți face asta?
- Nu, nu cred că aș putea face asta. - Dar am actele deja.
Trebuie doar să le completezi.
La naiba!
Sunt destul de nervos deja, și tu trăncănești.
Nu-mi plac trăncănitorii...
Nu vrei să i-o tragi fostei firme?
Serios?
Eu aș vrea.
La cât de mari și puternici am devenit la Cooperman și McBride,
un lucru nu s-a schimbat.
Încă suntem dedicați servirii clienților noștri și comunității.
Singura diferență e dimensiunea comunității noastre.
Când am început la Cooperman și McBride,
eram o firmă regională.
Obișnuiam să glumim că eram In-N-Out al firmelor de avocatură.
Produs excelent, servicii mai bune și prețuri mai mici.
Azi avem peste 1.000 de avocați
în birouri din toată țara și în lume
și venituri pe anul trecut de 2,1 miliarde de dolari.
Am avansat mult în timp scurt.
Viitorul nu a arătat niciodată mai bine.
Întinderea noastră nu a fost niciodată mai mare.
Asta include cea mai nouă sucursală a noastră în Qatar.
Știu că vorbesc în numele fondatorului nostru, Donald Cooperman când spun...
Bine ați venit în firmă. Bun venit.
Spune, Frankie, ce este jumătate om, jumătate cal?
- M-ai prins. - Centaurul.
Centaurul era.
Hei. A fost cumva aici noaptea trecută?
- Cine? - Fiica noastră.
Șaisprezece ani. 1,68 m. Constituție medie.
Isteațo! Nu, n-a fost.
Mi-a spus că doarme la o prietenă
și, când am sunat, fata nu știa nimic.
Deci e dispărută.
A apărut la școală, e bine.
- Deci nu era cu tine? - Nu.
Bine.
Ar fi bine să-mi deblochezi apelurile, în caz că dispare iar.
Deci, pentru că nu-ți deblochez apelurile, cumva sunt implicat.
Ce înseamnă asta?
Tu o dai în bară, o lași să dispară ...
- ... și găsești o cale... - Nu te saturi?
- M-am săturat. - De ce?
De asta.
Nu, nu de asta.
Era deja beat.
Nu te păcălesc.
Și nu sunt rea cu fostul meu soț,
era unul dintre cei mai buni avocați pledanți.
Cum arăta? Pe o scară de la unu la rahat.
- Nu oribil. - Scuze, dnă avocat.
Aveați ceva de spus?
Vorbeam cu clientul, onorată instanță.
Da, în timp ce vorbeam eu, e nepoliticos.
- Ați vrut să fiți nepoliticoasă? - Nu.
Nu, onorată instanță.
Rahat!
Credeam că i-a trecut.
Și eu, la fel.
Cooperman și McBride, unde vă fac legătura?
- Bună, Lucy. - Bună.
Bună!
- Bună! - Îmi pare rău.
M-am emoționat și...
Îmi cer scuze.
Nu e nevoie de scuze.
- Deci, terapia cognitivă... - Merge bine.
Nu mai am simptome. Doar că
m-am emoționat. N-o să se mai întâmple.
Deloc.
Bine.
- Bine. - Lucy.
Vino aici.
Ar trebui să știi că am fost informată
că atitudinea ta
nu e cea la care ne așteptăm.
Bine.
Cine s-a plâns de atitudinea mea?
Nu am libertatea de a spune.
Și dacă tot discutăm despre libertate,
am dreptul de a-mi confrunta acuzatorii?
Întrebarea asta în sine reflectă un anumit deficit de atitudine.
- Nu te cred. - Scuză-mă?
Că oamenii s-au plâns de atitudinea mea.
Firma asta angajează discreționar
și mă poți concedia când ai chef, cu foarte puține excepții.
Bâlbâiala fiind una dintre ele.
Întrucât a fost clasificată ca tulburare psihică,
aș putea face recurs conform
Legii Federale privind Dizabilitățile, iar tu ai fi
terminată.
Bine, îmi place asta.
Aș vrea să nu mă privești așa.
N-am mâncat nimic toată ziua.
De ce nu pleci?
Tu primești... La naiba.
Bine, haide. Poftim.
Gata.
Aici nu te lasă să aduci mâncare de afară.
- Ești Billy McBride? - Da.
Vecina mea este Patty Solis-Papagian.
Adică tipa aia vorbăreață?
Mi-a spus că ați discutat ca tu să te ocupi de cazul meu.
Fratele meu a murit într-un accident cu barca acum doi ani.
Da, e foarte vorbăreață.
Da.
A avut depresie, dar nu s-ar fi sinucis niciodată.
Avea un fiu.
Și era un tată minunat.
Și de ce s-o facă pe o barcă?
Pare un efort cam mare, nu crezi?
Nu și dacă barca e asigurată.
Cu trei zile înainte de a muri, a vorbit despre nevoia de a se îndrepta.
Nu sunt vorbe de sinucigaș.
De ce să se îndrepte?
Compania pentru care lucra a avut multe contracte militare.
Barca lor a explodat.
Te face să te întrebi,
ce făcea de unul singur, noaptea pe o barcă?
Poate s-a aruncat singur în aer.
- Îmi pare rău. - Nu,
fratele meu nu s-ar fi sinucis.
Altceva s-a întâmplat acolo.
Și cred că fiul său merită să știe adevărul.
Te-am căutat pe Google.
- Serios? - Da.
Scria că ai fost foarte tare.
Nu știu.
Google spune și ce s-a ales de mine?
Pentru că mi-ar plăcea să știu.
- Că bei prea mult. - Nu e adevărat.
Beau exact cantitatea potrivită.
- Nu vreau să te judec. - E în regulă.
Sunt esteticiană de meserie.
Nu mai spune!
Iar tu ai o față frumoasă.
- Te rog. - Ai.
Având în vedere băutura, fumatul și alte chestii.
Eu nu...
Nu cred că ai voie să fumezi aici.
N-ai voie.
Ai mai făcut asta?
Da, de câteva ori. Adică, ce vor face?
- Nu, mă cunosc. - Bine.
Nu că le-ar plăcea.
- Dar nu-ți poți aduce pizza? - Nu.
Bine.
DIN SOUTHLAND PÂNĂ LA STELE
Vestul.
Tărâmul celor liberi.
Căminul celor curajoși.
Facem parte din el de 75 de ani.
Rosie the Riveter intră când recruții ies.
Slujind țara noastră.
Construind familia noastră.
Protejând ceea ce contează.
Bărbații și femeile de la Borns Tech.
Din Southland până la stele.
Împreună.
- 'Neața. - Hei.
Tocmai voiam să fac niște cafea,
vrei și tu?
Bine.
Sau să zic că mă duc pe verandă să privesc soarele?
În regulă.
Rachel, eu doar...
- Vreau să-ți spun... - Nu e nevoie să vorbim.
E în regulă. Serios.
Cred că aș prefera asta.
Doar că nu mă pricep la unele chestii.
Ai înființat o firmă mare
și nu ți-au șters numele de acolo, deci
trebuie să fi convins mulți oameni că ești bun la ceva.
Și asta e pe Google?
Rahatul ăla mă sperie...
Cum pot oamenii să știe lucruri despre tine așa ușor.
- Da. - Oricine poate...
- ... să știe totul despre tine. - Nu?
Nu-mi place asta.
Îți iau ceva de băut?
Da, dacă vrei, vin cu tine.
- Bine. - Măcar atât să fac pentru un client nou.
Te las să te îmbraci.
- Dră Larson? - Da.
Ce mai faci? Mă numesc Billy McBride, sunt avocat.
Cred că îți place aici. Chiar aici, pe canal.
Despre ce e vorba?
Despre soțul tău decedat. Avem informații noi,
credeam că ai vrea să vorbim.
Ce informații noi?
Rachel, cumnata ta, îmi este clientă
și e destul de sigură că Ryan nu s-a sinucis.
Asta nu e ceva nou.
Ea spune rahatul ăsta de ani de zile.
Cumnata mea...
Ryan era singurul ei frate, poate singurul ei prieten.
Nu poate renunța la asta.
- E minunată... - Scuze.
Nu prea vă aud.
- Vă supărați? - Scuzați-mă.
- Mulțumesc. Dați-vă înapoi. - Gata.
Iată cartea de vizită pentru a dovedi că sunt avocat.
Scuze pentru ștersături. Am schimbat recent sediul.
Nu sunt vreun violator de grădinărese sau ceva de genul asta.
De acord cu tine, Rachel poate fi dusă cu pluta,
dar o parte din meseria mea este controlul clientului
și, dacă nu există un caz, aș vrea să-i spun asta.
Nu există un caz.
Bine.
E îngrozitor de ciudat ca o barcă să explodeze,
pur și simplu. Nu-i așa?
Mai puțin ciudat dacă arunci un chibrit în rezervor.
Asta crezi că a fost?
- Asta mi s-a spus. - Când?
Când? Imediat după.
- Cine ți-a spus? - Nu-mi amintesc.
Ce făcea acolo, noaptea?
Îi plăcea să pescuiască.
Îl lăsau să iasă cu bărcile, uneori îl lua pe băiatul nostru.
Soțul meu era un angajat foarte loial.
Ei fac bombe și el a explodat.
Nu crezi că e o coincidență?
Mie mi se pare chiar suspect.
Ți-au dat cumva bani în urma acestei coincidențe?
- Ce faci? - Îmi fac doar meseria.
Încerc să aflu de ce un tip ca Ryan s-ar sinucide,
într-un mod atât de ciudat, zgomotos
și murdar.
Borns Tech au fost foarte buni cu Ryan.
Au fost minunați cu mine.
- Au înființat un fond pentru plata... - Ce faci, amice?
Ce mai faci?
Sunt prieten cu mătușa Rachel. Vorbeam cu mama ta
despre cum pescuiai cu tatăl tău...
- ... cred că era super. - Oprește-te.
Știi ceva despre tatăl meu?
Asta e o conversație privată, Jason.
Du-te în camera ta.
Mi-a părut bine să te cunosc, Jason.
Ascultă aici, nenorocitule.
Ideea ca tu sau nenorocita de cumnată-mea
să redeschideți rănile alergând după o răsplată mare...
Urmăresc adevărul, dră Larson. Atât.
- Prostii! - Nu vrei adevărul?
A fost un moment foarte dureros,
foarte dureros.
Și nu mă întorc acolo.
Cred că ar trebui să pleci.
- Du-te. Mulțumesc. - Înțeleg, bine.
O zi bună.
Ai întâlnirea de înțelegere la Chancery Court la ora 10.00.
Consiliu la Davidson la prânz.
Avionul tău pleacă din Santa Monica la ora 3.00.
A sunat o Gina Larson.
Billy McBride a vizitat-o.
Ce este, băieți? Ați pescuit puțin noaptea?
- După rechini? - Nu facem curse speciale.
Băieții de la localul de taco ziceau că faceți.
- Ei bine, nu facem. - Da?
- Vă e sete? - Nu, mersi.
- Ce vrei? - Bine, uite.
Îți spun acum.
Când barca s-a scufundat,
ați declarat la OSHA că a fost calm, a fost o explozie și un val a scufundat-o.
Ăsta e un rahat și știți asta.
- Ce vrei? - Ai un computer, caută.
Exploziile pe o barcă o pot scufunda. La fel și o torpilă.
Și cele lângă barcă o pot scufunda.
Ca o mină care face o gaură în carenă.
Dar ar fi nevoie de o bombă nucleară
să ai un val destul de mare pentru asta.
Deci, ori ați fost mult mai aproape de acea explozie decât ați spus,
ori mințiți despre ce s-a întâmplat.
- Ne faci mincinoși? - Da.
- De ce trebuie să te pui cu noi? - Nu trebuie să mă pun cu voi.
Dar simt că compania de asigurări ar fi supărată
că i-ați mințit.
Deci, aveți o bucătărie sau o cabină, sau ceva pe platforma asta?
Să bem niște bere. Hai, e gratis.
Ce așteptați?
Să mergem să ne împrietenim.
Serviți-vă cu berea aia. E pentru voi.
Eu nu țin la băutură. Nu prea beau.
- Mulțumesc mult. - Dar, știi,
trebuie s-o spun,
nu prea știu cum e treaba, fiindcă
voi spuneți că e o minciună
și că barca nu s-a scufundat, s-a scufundat...
A fost un val, nu a fost...
- Nu. - Nu știu.
- Ascultă. - Nu s-a scufundat?
- S-a scufundat. - S-a scufundat?
Da.
Dar a și ars.
Spune-i, te rog.
Omule, vorbești prea mult.
Tot nu înțeleg.
Ați zis companiei de asigurări că barca nu s-a scufundat?
Și că valul nu a avut legătură?
- Nu. - Dar...
Le-am spus că a fost un val mare, bine?
Apoi toate chestiile astea în flăcări au lovit puntea.
- Porcăria aia era fierbinte. - Cred.
Dar compania de asigurări nu v-a întrebat de unde a venit focul,
sau ce a fost?
Le-am spus despre explozie.
Ne-am zis că asta a fost cauza, dar n-au întrebat.
- Nu vi s-a părut ciudat? - Ce e ciudat?
De ce asigurarea Borns Tech v-a plătit?
De ce nu a voastră?
- Nu aveam asigurare! - Vrei să taci?
E adevărat.
Tipii de la asigurări au vorbit 10 minute cu noi.
După o săptămână au plătit.
- Asta e. - Veniți aici puțin, băieți.
- Zece minute? - Da, omule.
- Da. - Asta e ciudățenia.
Companiile de asigurare fac bani prin a nu vă plăti.
Nu vor să plătească nici când îți sunt datori.
Și totuși, v-au scris un cec, uite-așa.
- Da. Își pot permite. - Da?
În plus, am avut dreptul la el.
- Bună, Nicole. - Poți intra.
Totul în regulă?
Poți intra.
Donald. Ai vrut să mă vezi?
Ți-l amintești pe Leonard Letts?
- Avocat la Borns Tech. - Da, sigur.
Fostul tău soț s-a dus ieri s-o vadă pe Gina Larson.
Cine e Gina Larson?
Parcă nu ai ști.
- Nu știu. - Văduva lui Ryan Larson.
Un angajat al nostru mort într-un accident.
- Ce știi despre asta? - Nimic.
Fostul tău soț îți dă în judecată cel mai mare client,
iar tu habar n-ai?
Scuze?
- Mereu ești așa calm, Leonard? - Ăsta e un contract al Apărării.
Dacă se aude de o potențială cerere,
o scădere de un sfert de cent e un miliard plus...
Dacă depune o cerere, va fi pentru moarte ilicită.
Să începem să redactăm un răspuns.
Pune Șoricelul să o scrie.
- Chiar? - Cine e Șoricelul?
Cel mai bun redactor al nostru. Și rapid.
- Teoretic. - Este asociat în al doilea an.
Avem oameni mai buni, mai experimentați să...
Am cerut Șoricelul.
Scuzați-mă, domnilor.
Eu? El...
Donald Cooperman m-a cerut pe mine, în mod special?
Încă nu am fost dați în judecată, dar vrem să fim pregătiți.
Și să facem o cerere reconvențională pentru abuz,
urmărire penală rău intenționată, orice găsești.
Ideea e să-l distrugem pe tipul ăsta
și să-l facem să ezite să ne dea în judecată iar.
- De fapt, nu asta e ideea. - Nu te abține, mă auzi?
Vreau șoc și groază.
Dacă omul ăsta ne dă în judecată, trebuie să regrete.
- Ești bine? - Sunt bine? E minunat.
Grozav.
Bucură-te.
E bine. Face parte din călătoria mea spirituală.
Am un guru, nu e chiar guru, este și coafor,
dar este profund și inteligent.
Scuzați-mă, dră Gold?
Lt. Stone Phallus de la poliție.
Trebuie să vorbesc puțin cu dv. Mulțumesc, dle.
Dră Gold...
Bună ziua, detectiv Phallus.
Ce mai faci, dragă?
Minunat. Ce mai faci, Billy?
Nu prea rău. Scuze, ți-am alungat prada.
Să nu-ți pară rău, doar îmi plătesc chiria.
Ascultă. Am un caz. Un caz destul de mare.
Și... Haide, ascultă-mă.
- Chiar am nevoie de tine. - Billy...
Am nevoie de ajutor cu pledoariile.
Billy, cât o să mai plătesc pentru asta?
Putem merge sus?
Câteva felații și suntem chit.
Îți bați joc de mine?
Sentința pe care urmau să ți-o înmâneze...
O să ai nevoie de mai mult de două felații.
În plus, e un caz destul de bun
și probabil vei fi plătită.
- Într-adevăr? - Da. Serios.
Ajutor juridic bun e greu de găsit, sex oral e ușor.
Haide, dragă.
- Te rog? - Bine, câteva zile.
- Da, vedem. - Promiți?
Vedem noi.
Nu putem să mergem sus cinci minute?
Jur că va fi grozav.
- Luăm o sticlă de... - N-am nevoie de asta.
O defecțiune la cablul de alimentare al bărcii
ar fi putut declanșa explozia.
Câteva persoane au sunat la 112
îngrijorate de un accident de avion sau atac terorist.
Victima, identificată ca Ryan Larson, era căsătorit și avea un copil mic.
Nu au existat alți răniți sau nave implicate.
Până acum nu există alte detalii.
Nenorocitule.
Îți fac o recomandare, iar tu te culci cu ea?
Mai încet, suntem în public.
Vreau să te bat de să scot rahatul din tine.
N-ar rezolva nimic. Am fost bătut
de multe ori.
Mă refac cu și mai mult rahat.
Scuze, crezi că ești amuzant?
E curs de etică pentru începători. Le-o tragi clienților.
- Voiai ceva? - Nu vreau absolut nimic!
Să te raportez baroului?
- Și asta s-a mai făcut. - Chiar ești un nemernic, nu?
Poate, dar hai să ne concentrăm pe ceva productiv.
- Sigur nu vrei nimic? - Fă-ți griji pentru tine.
Cred că prietena ta are un caz.
M-am întâlnit cu soția mortului.
- Serios? - Da, serios.
Ascunde ceva. Sunt sigur.
Cred că e ceva mai mult aici.
Nu-mi pasă ce mai e sau de secrete, sau cine se culcă cu cine.
Doar dacă tu te culci cu Rachel, fiindcă asta mă enervează.
Vreau doar să obțin o înțelegere pentru 30 de mii,
din care, când îi primesc, tu iei cinci.
Bine?
Nu, nu, nu.
Nu.
Nu, nu te uita la mine ca și cum o să mi-o tragi.
Bine?
Pentru că nu sunt o persoană care și-o trage.
Nu mă îndoiesc de asta.
NUMAI PARCARE AMENDĂ MINIMĂ $250
Nu.
Nu, depune actele mâine.
Da, e bine.
Bine.
Apreciez. Mulțumesc foarte mult.
Ce dracu'?
Ce faci aici?
Cred că ți-am stricat puțin poarta când am intrat. Scuze.
Ce?
Ce este?
Unde e Denise?
E la meditații. Cred.
Ce faci aici?
- Presupun că nu mă inviți înăuntru? - Haide!
Sunt atât de obosită.
Ce vrei?
Borns Tech sunt băieți buni sau răi?
Nici, nici. Sunt clienți.
Nu îi împărțim în băieți buni și băieți răi.
Am un caz împotriva lor.
Adică am un caz împotriva lui Cooperman și McBride.
- Ai auzit ceva? - Nu mă întreba asta.
Azi am fost să văd un martor pentru cazul ăsta
și a trebuit să vin cu un Uber
fiindcă mi-au aruncat măruntaie de pește pe mașină.
- Iisuse! De ce? - Bună întrebare.
Nimeni din conducerea voastră n-a menționat cazul?
- Billy... - Nici măcar Paznicul Criptei?
Haide.
Michelle, mașina mea pute ca o fermă de pește.
Vreau să știu dacă Cooperman e implicat.
- Este? - Bineînțeles că nu.
Trebuie să te oprești.
Și trebuie să fii atent.
Haide, Billy, ascultă-mă.
Lui Donald Cooperman i-ar plăcea mult să te distrugă.
Nu-i da șansa asta, bine? Te rog?
- Te rog. - Ca să știi, am un caz.
Și cred că e unul bun.
Bine.
Noapte bună.
E al naibii de frig aici.
Atunci du-te acasă.
Sigur nu erai beat și n-ai lovit un câine?
La naiba, Frankie, ți-am spus, n-am călcat pe nimeni.
Nu fi nemernică!
De ce să-ți arunce măruntaie de pește pe mașină?
Cred că au crezut că e amuzant.
Crezi că e o amenințare?
Nu, cred că e un semn de respect. Bineînțeles că e o amenințare.
Ești un nenorocit.
Doamne, hai, dragă!
Nu mai linge rahatul ăla. Oprește-te!
Aici scrie accident de elicopter.
Ți-am zis, e doar un model.
Oriunde scrie „elicopter” înlocuiești cu
„ambarcațiuni maritime” sau „navă de apă”, orice naiba ar fi.
- Serios? - Ambele sunt decese ilicite,
doar schimbă numele părților și...
„elicopter” cu „barcă”
și voi completa formularul de o pagină.
Bine.
- Hei. - Hei.
- Ea e Patty...
Sola-Bagian sau cam așa.
E Solis-Papagian. Bună.
Brittany.
- Angajata lui. - Bine.
Doamne, e un loc minunat!
Serios! Cu lumina asta...
Dacă era un apartament îl vindeam imediat.
Vând, ocazional, proprietăți imobiliare în vale.
Deci, cum stăm cu plângerea?
Ne-ar trebui niște ajutor.
Dăm în judecată o companie de elicoptere.
Bine.
- Vrei să preiei tu? - Nu, nu.
- Nu fac informări. - E o plângere.
Nici din astea nu fac.
Deci...
O să fie minunat.
Ai zis că ea se va ocupa de moțiuni.
Cine a spus asta?
Ai spus asta?
Eu nu iau cazuri civile, ți-am spus.
Sunt nașpa în instanță.
Iisuse, bine că nu mi-am lăsat slujba.
Bine, cu ce te ocupi?
Hai, spune-i.
- Consiliere. - Ce?
Eu nu pot. Uite,
de ce ne obosim să facem o plângere?
Avem doi martori.
Avem o cerere. E timpul pentru o înțelegere.
- Știi ce? - Să mergem!
Asta nu e o tranzacție imobiliară. E un proces.
Deci, ori ești avocat, ori nu ești.
Du-te la Santa Clarita și vinde case pentru păpuși.
Bine.
A fost depusă?
Da, acum 35 de minute.
Scrisul nu i s-a îmbunătățit mult.
E un rahat de dezastru!
Alt cuvânt nu știi?
Pregătește moțiunea de anulare pentru mâine.
- Mâine? - Facem nota de încheiere.
Cine va susține, bâlbâita?
- Știi ce? Taci! - Mi-ai zis să tac?
Callie Senate.
Callie? Nu. Nu cred.
Ea e mai mult pe litigii și fraude cu acțiuni.
- Cazul ăsta e penal. - Vreau să susțină Callie.
Donald, haide. Te rog.
Știi că e una dintre prietenele mele bune, ar fi foarte ciudat.
Mi-ar plăcea să pledeze Callie.
Te rog.
S-ar potrivi bine cu Billy.
Hei.
Hei, ai fost aleasă. Felicitări.
Mersi, cred. E ciudat.
Sunt sigură că Donald te-a instruit să îi faci să plătească.
Desigur.
Fă-mi o favoare și nu-l umili pe Billy...
- ... știi, este ceea ce este. - Eu doar o să-mi fac datoria.
Bine.
Nu-mi pasă. Au nevoie de ea mobilată.
Da. Așa a spus și ea.
- La fel și ție. - Ce e?
Da, la fel și ție.
Nu s-a întâmplat nimic, tocmai am primit asta.
- Moțiune de anulare, mâine? - Da.
- Asta spune. - Nu trebuie să anunțe?
Au depus-o unilateral. Nu contează. Se joacă cu noi.
Și acum? Facem o înțelegere
pe treptele tribunalului?
Până la urmă, va trebui să pledăm.
Da. „Noi” adică „tu”, nu?
Având în vedere alternativa, da, eu.
Fără supărare.
Nu trebuie să fii acolo dacă nu vrei.
Adică, e caz civil
și nu trebuie să vii la audiere.
Ar fi bine să-i arăți judecătorului
că îți pasă câtuși de puțin.
Da. O să fiu acolo. Sigur o să fiu acolo.
Bine.
Acela e Ryan. O poză de când era bebeluș.
Micuțul Ryan.
- Fiul său seamănă cu el. - Da?
Da, văd
asemănarea.
Ești bine?
Să pun niște rom?
Mai bine nu, dragă.
- Nu? - Nu, mersi.
- Tu vrei ceva? - Nu. Mulțumesc.
Ăsta e un inel norocos?
E inelul clasei mele. De la facultate.
Ți-am spus că am fost în Indiana, la Hoosiers?
- Nu cred. - Tata voia să merg în Alabama.
Voia să joc fotbal pentru Bear Bryant.
Am zis: „Cum dracu' o să joc fotbal,
„am 62 de kilograme.”
Jucam baseball,
iar tata mă credea un fraier.
Pentru el era fotbalul sau nimic...
- Da. - Știi...
Uită-te la tine acum.
- Da, uită-te la mine acum. - Da.
- Mare avocat. - Da, sunt o figură.
Bun venit la baschetul din Indiana.
Bine, la naiba. Vin!
Ce naiba cauți aici?
- Dormeai? - Nu, aș vrea eu.
Nu pot să dorm în seara dinaintea procesului.
Am nevoie de un loc unde să dorm.
De ce?
M-am certat cu mama.
Dacă nu pot sta aici, o să dorm
cu tipul cu care mă văd.
Ești incredibilă. Intră.
De ce nu poți să dormi?
Ai emoții cu procesul?
Nu, m-a prins Hoosiers.
Am văzut filmul de 300 de ori.
De fiecare dată mi-e teamă că o să piardă.
Nu înțeleg.
Tot strig la Hackman:
„Te rog, nu mai fi eliminat.”
Ia loc, dragă.
Ce e Hoosiers?
Poftim, drăguță.
Nu mă culc cu tipul.
Da, știu.
De unde știi?
Bine, nu știu. Te simți mai bine acum?
Oricum, ce vrei?
- Ești nașpa. - Vrei să te întreb
despre tipul cu care te vezi, asta e?
Știi că n-o să-l plac.
Bună, dragă. Ce faci?
E prietena mea, nicio grijă.
Nu e rea. Îi este doar foame.
Poftim, scumpo. La naiba!
M-a apucat de mână.
Pa. Pleacă, drăguțo.
Pleacă, acum. Du-te!
Mama a zis că mâine pledezi împotriva firmei ei.
Da, așa e.
Ar trebui s-o sun. Probabil e îngrijorată pentru tine.
Mi-e dor de tine.
Sunt aici.
O să te întorci vreodată?
Nu cred, scumpo.
- Pe cine suni? - Uber.
- Mă duc acasă. - Te duc eu.
E în ordine.
Lasă telefonul.
Nu te las să urci într-o mașină cu un tip de la Uber, vreun criminal.
Mama ta nu m-ar ierta niciodată.
Nu se știe niciodată.
Haide.
Tipul ăla tocmai ne-a făcut o poză?
Probabil e un paparazzi. Crede că suntem cineva.
Cum arată prietenul tău?
Nu e el, tată.
Haide. Mama trebuie să fie furioasă.
Nu am prea mult timp.
O să trec direct la rahaturile tată-fiică, bine?
Tipul ăsta cu care nu te culci...
- Să folosească prezervativ. - Tată.
- Grețos. - Bine, lasă.
Dar există o grămadă de boli
și, dacă rămâi gravidă, ai două posibilități.
Ambele te pot afecta.
Nu e ca și cum ai adopta un cățel sau ți-ai scoate o măsea.
- Doamne. - Sar peste...
discursul despre droguri, fiindcă știi
- ... despre ce e vorba. - Mulțumesc.
Rahat.
Tată, ai băut în seara asta?
- Nu, e în ordine. - Sigur?
Da, am spus că e în ordine.
N-am băut nimic.
- Bună seara. - Permisul și talonul, vă rog.
În regulă.
Iată talonul. Poftim.
Coborâți din mașină, domnule.
Pot să întreb de ce m-ați oprit? Nu mi-ați spus.
Acum, domnule.
- Dar... - Mulțumesc.
De curiozitate,
am întrebat de ce m-ați oprit și nu mi-ați putut spune.
Rămâneți în mașină, vă rog, dnă.
Dle, ați băut în seara asta?
Nu, dle, n-am băut.
Nu sunt sigur dacă v-am spus,
dar sunt avocat, deci cunosc legea destul de bine.
Dacă nu-mi ziceți de ce vă jucați cu mine,
asta poate constitui o oprire ilegală.
Acum v-aș ruga să faceți un test de alcoolemie.
Fac afurisitul de test,
dar, cum v-am spus, sunt treaz.
Trebuie să-mi spuneți de ce m-ați oprit,
fiindcă nu făceam nimic, eram pe banda mea.
Dle, întoarceți-vă și puneți mâinile la spate.
Sunt cu fiica mea. Chiar trebuie să facem asta?
V-a șoptit o păsărică ceva?
- Cine v-a zis... - Întoarceți-vă.
Miroase a rahat.
L-am văzut pe turnătorul vostru cum mă spiona acolo.
- Ai putea fi... - Tată!
Nenorocitule!
Subtitrarea: Mihaela Ghitescu
Redactor Robert Ciubotaru