Hei, bună. Dl McBride?
Da? Ești cumva Billy McBride?
Acel Billy McBride.
La naiba!
Am un caz civil.
O prietenă, fratele ei a lucrat pentru Borns Tech
și a murit pe una dintre bărcile lor. Clientul major al fostei tale firme.
I-au spus că fratele ei s-a sinucis,
ea e convinsă că nu a făcut-o.
Bine, haide. Poftim.
Te-am căutat pe Google.
Google ți-a spus ce s-a ales de mine?
Bei prea mult.
Asta nu e corect.
Beau exact cantitatea potrivită.
Era deja beat.
Și nu îl vorbesc de rău pe fostul meu soț,
dar era unul dintre cei mai buni avocați.
Juriile te iubeau.
La un moment dat m-au iubit atât de mult că puteam face cam tot ce voiam.
Dar asta poate fi periculos.
Ideea ca tu sau cumnata mea nenorocită
să deschideți rănile alergând după oala cu aur...
Urmăresc adevărul, dnă Larson. E tot ce fac.
- Prostii! - Nu vă interesează adevărul?
A sunat o Gina Larson.
Billy McBride a vizitat-o.
M-am văzut cu soția mortului. Ascunde ceva.
Cred că e o imagine mai mare aici.
Tot ce știu e ce am văzut.
Băieții Marquez mi-au spus că asta a căzut pe ei după explozie.
De unde este?
Nu știu. Va trebui să angajăm un expert în explozibili.
Asta e o crimă de război.
Și dacă Borns Tech chiar a lucrat la asta, atunci Borns Tech sunt niște monștri.
Și te vor ucide înainte să te lase s-o dovedești.
Tipul ăla ne-a făcut o poză?
Prietenul ăsta al tău, cum arată?
Nu e el, tată.
De când am luat cazul ăsta mi se întâmplă lucruri ciudate.
Oamenii mă urmăresc.
Sunt tras pe dreapta și iau bătaie...
Până la urmă, ei sunt mari și noi suntem mici
și ne vor ucide și sunt îngrozită!
Suntem încă în joc. Astea sunt veștile bune.
Gândește-te la ce s-a întâmplat în acest caz,
și întreabă-te cât de mult mai poți suporta?
Câți oameni vor mai fi răniți? Gândește-te și tu...
Un client mort.
- A fost groaznic. - Mai avem doar un martor de chemat.
Am vrea să-l audiem pe Donald Cooperman.
Dra Kittridge va spune că dl Stoltz a avut vorbit cu tine.
Dle Cooperman?
Mult noroc, Billy.
Martorii noștri.
- Ce te așteptai să fac, Billy? - Mă așteptam să fii prietena mea!
N-ai fost prietenul mea! Fiindcă fac sex pe bani
și ai crezut că îți va fi util! Asta a fost!
„Juriul acordă familiei Larson daune
„în valoare de 162 de milioane de dolari.”
Te roade să știi că te-am bătut.
O știi pe prietena ta, Rachel Kennedy?
Nu pe ea încercam s-o omorâm.
Tu trebuia s-o încasezi. A încasat-o ea în locul tău.
DEPARTAMENTUL DE SALVARE
DEA! Mandat de percheziție!
La pământ, acum!
Doi în stânga!
Mișcă-ți fundul la pământ!
Doi în dreapta!
Nu o face. Suspect doborât!
Mișcă! Mișcă!
Dreapta, liber.
- Ne mișcăm. - Stânga e liberă.
Restul casei este liber.
Peste tot e liber. Ultima cameră.
Sunt o grămadă de bani.
Chiar așa.
Un grup operativ comun condus de poliție și DEA
a izolat rețeaua de distribuție de droguri a cartelului La Mano
ce opera în districtele Los Angeles, Orange și San Diego.
Peste 25 de milioane de dolari în droguri și numerar au fost confiscate până acum.
Consilierul municipal și candidatul la primărie Marisol Silva
a condus lupta politică
pentru eradicare drogurilor în districtul ei.
De aceea lucrăm împreună cu DEA
pentru a opri rețelele de distribuție de droguri.
Și, ca viitor primar al Los Angelesului,
va fi prioritatea mea să ofer tratament
celor afectați de dependența de opioide.
Alte știri. Polițiștii au răspuns unei informări despre o luptă în curs
la un magazin în zona 600 din Wilshire, în Santa Monica...
O să-l duci acasă?
Da, mă ocup eu.
Mă întorc imediat.
Nicio problemă, stau până târziu.
Vrei să-i trimit pe băieți acasă?
Nu, spune-le să mă aștepte. Nu vreau să fii singură aici.
Stația de autobuz va fi goală fără ei, oricum.
- Poți să-mi dai hanoracul, te rog? - Da.
Hei, Billy.
Billy, haide. Hai să mergem acasă.
Unde s-au dus Trudy și fetele alea?
Nu știu, amice. Haide. E timpul să mergem acasă.
- Trudy a plecat? - Cred că da.
Ești bine, amice?
Haide.
Așa.
Mulțumesc.
Hei, Billy, adu-mi aminte mâine să-ți arăt filmulețul cu foarfeca.
Da, bine, dragă. Mulțumesc.
Este foarte amuzant. Vise plăcute.
Al naibii! Îți vine să crezi că am cumpărat mașina asta?
Nu.
- Incredibil. - Nu e stilul tău.
Nu e. Eticheta încă e pe chestia aia nenorocită.
Uită-te și tu.
Nu se simte și nu arată ca mine.
Dar vânzătorul, vulpoiul m-a făcut din vorbe,
că soția lui era bolnavă și că salvez planeta.
Tot rahatul ăsta, deci...
Nu voi conduce niciodată chestia aia nenorocită.
O vrei?
Nu, omule. Mi-e bine cu autobuzul. Să se îngrijoreze ei de trafic.
Ești sigur? Nu fac mișto de tine, ți-o dau.
N-o vreau.
Da. În regulă.
Poftim, frate.
Nu, omule, haide. Trebuie să încetezi să mai împarți bani.
Ține-i, sunt în regulă.
Trebuie să încetezi să arunci cu bani.
O să rămâi fără.
Poate. Nu-mi pasă. Am rămas fără și înainte.
Ți-ar prinde bine. Cumpără-le ceva copiilor.
Sunt bine, Billy. Mulțumesc. Haide, să mergem.
Mă descurc de aici.
- Nu. - Ba da.
În nici un caz. Te duc sus, pentru că
dacă nu o fac, o să stai pe plajă toată noaptea.
Asta ar trebui să facem.
Să mergem pe plajă și să bem ceva.
Frankie poate avea grijă de toate, nu?
După mașină, n-am încredere în alegerile tale.
Taci din gură. Haide. Hai să bem ceva, omule.
- Haide, Billy. Hai să mergem. - Să mergem...
Ia uite. Mereu am vrut să mi-o trag cu o tipă indiană.
Da?
Apreciez asta, Oscar.
Nu trebuie să continui să faci asta.
Să ai grijă de un bătrân ca mine.
Îți depășești îndatoririle, domnule.
Pot să-ți aduc ceva? Ai nevoie de niște apă?
- Cum te simți? - Nu. Știi ce părere am despre apă.
Nu, sunt bine, amice.
Sunt bine.
Nu vreau să fac asta, dar trebuie să te întreb ceva.
Nu vreau să profit.
Orice ar fi, nu-ți face griji. Ce este?
Nu știu cu cine să vorbesc. Îmi trebuie un avocat.
Nici lui Frankie nu i-am spus.
Mi-e jenă, cred.
Nu jenat, dar...
Nu știu cuvintele pentru asta.
E în regulă, Oscar. Ce este?
Știi...
fiii mei,
cei doi băieți mai mari.
Da, da, îi cunosc. Ce?
Nu sunt iar într-o bandă, nu?
Da.
Îmi pare rău, amice.
Știu că e nasol.
Au fost împușcați. Amândoi.
Au murit.
Oscar, fir-ar să fie! Omule, îmi pare rău.
- Da. - Rahat.
Da, deci...
Afurisită treabă.
Sunt morți. Dar eu...
am vrut să te întreb ceva despre...
Este...
Ce? Ai nevoie de bani pentru înmormântare sau ceva de genul asta?
- Nu. Nu. Eu nu... - Spune-mi, omule. O rezolvăm.
Nu cred că am nevoie de bani.
Ce vrei să fac, omule?
Nu știu. Cred că am vrut doar să-ți spun.
Bine. Dacă ai nevoie de ceva, cum am spus,
sau dacă vrei doar să vorbești sau orice ar fi...
Ne vedem mâine?
Da, sunt sigur.
Ești bine?
Da. Sunt bine. Nu-ți face griji pentru mine.
Trebuie să-ți iei ceva timp liber.
Sunt bine.
E deschis.
Hei, Billy.
Da, aici în spate.
Hei, ai o secundă?
Da, cred că da.
Ce mai faci?
Ca de obicei.
- Da, văd. - Da.
Bine,
merg la întâlniri și...
am venit doar să-mi cer scuze
de la tine.
Am cerut scuze multora în ultima vreme
iar tu ești în fruntea listei.
Deci...
Îmi pare rău pentru tot ce ți-am făcut.
Pentru că știu că ce am făcut a fost greșit,
dar nu știu de ce am făcut-o.
Eram băgată în problemele mele
și m-am răzbunat pe tine.
Și te-am trădat.
Cred că nu meritam prietenia ta.
Și îmi pare rău.
Bine.
Bine, dacă nu te mai văd,
să știi că te iubesc.
Bine, pa.
Hei, Brittany, stai o secundă.
Am ceva pentru tine.
Pentru cazul Borns Tech. E ceea ce îți datorez.
- Vorbești serios? - Da.
Dar te-am înșelat.
E pentru munca ta. Nu e un premiu umanitar.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Hei, Brittany...
Mulțumesc că ai venit. Ai avut curaj să spui toate astea.
Ce faci, Oscar?
Cum te descurci, amice?
Nu ți-am spus totul despre fiii mei.
În regulă.
Fiul meu cel mic a fost arestat.
Fiul tău cel mic?
Vorbești despre violonist?
Violoncelist. Da, Julio.
Pentru ce naiba?
Polițiștii spun că a ucis pe cineva.
Că e o răzbunare între bande pentru ceilalți fii ai mei.
Dar nu are niciun sens.
- Nu. - Adică, nu,
ei erau în bandă, Julio nu.
E un copil bun.
Da.
Nu am bani pentru un avocat bun.
Adică, pot să-ți dau niște bani.
Te voi ajuta în orice fel pot,
dar, dacă te referi la mine, eu...
Am renunțat la cazurile de crimă și la cocaină cam în același timp.
Nu mai fac asta, așa că...
Nu știu ce face fiecare avocat.
Are un avocat din oficiu, nu?
Da.
Dar pare că îl vor găsi vinovat.
Avocatul din oficiu înseamnă că ești terminat, nu?
Nu neapărat. Adică, se ocupă de cazurile alea tot timpul.
Ei știu toate dedesubturile.
Pot merge acolo să verific pentru tine,
să vorbesc cu avocatul și să văd ca totul să fie bine.
- Mulțumesc, Billy. - Nicio problemă, omule.
Îmi pare rău.
Mă bucur să te ajut.
Ești sigur că nu ai nevoie de bani?
Mulțumesc.
Fir-ar să fie.
Nu știu. Nu prea mai conduc acum.
Prea mult trafic?
Tot felul de motive.
Te-ai întrebat vreodată unde naiba merg oamenii?
Nu.
Eu da.
Presupun că se grăbesc spre nicăieri.
Da.
Mulțumesc, omule.
Hei, Julio.
Îți amintești de mine? Billy McBride.
Amic cu tatăl tău, de la Chez Jay.
Îmi amintesc. Te-am mai întâlnit.
Da. De câteva ori.
Deci, eu doar...
am venit să văd ce faci, dacă te tratează bine.
Dacă nu e așa, poți să-mi spui, da?
Nu am ucis pe nimeni.
Nu cred că ai făcut-o.
M-am întâlnit cu apărătorul tău din oficiu, dna Blanchard.
Doamna blondă?
Da, pare o fată destul de capabilă.
Am vrut doar să fiu sigur că ai pe cineva să aibă grijă de tine
și cred că ești pe mâini bune cu ea.
Dar trebuie să te întreb, unde erai în noaptea crimelor?
Eram acasă. Făceam temele
și repetam pentru orchestră.
Asta a spus și tatăl tău.
Când voi putea vorbi cu tata și cu prietena mea?
Poți vorbi cu ei curând.
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
Ești avocat, nu?
Da, sunt.
De ce nu mă poți ajuta? Nu eu am făcut asta.
Înțeleg asta. Chiar te cred.
Eu nu mă ocup de cazuri de crimă capitală, ca al tău.
Nu e specialitatea mea acum.
Bine.
Probabil că ești speriat. E normal.
Oricine ar fi.
Poartă-te bine și fă ce-ți spune avocata ta
și ea va rezolva totul.
Bine.
Bine? O să mai vin să te văd.
Da.
O să-i spun tatălui tău că te-am văzut.
- Îl îmbrățișez din partea ta. - Mulțumesc.
S-a făcut.
- Cum se simte mama ta? - E bine.
Chiar ne-am înțeles.
Asta e bine. Ea e bine?
Da. Vrea să mă întorc la Londra în vizită în vacanța de iarnă.
Se vede cu o femeie a cărei familie are un castel.
E un fel de prințesă sau ceva?
Nu, doar... Cred că doar dețin un castel.
Poftim, amice. Apreciez asta.
Mulțumesc mult, frate!
Bine, dragă.
I-ai dat tipului 200 de dolari bacșiș?
Da. Sunt sigur că îi vor folosi.
Foarte frumos din partea ta.
Ei bine...
Doamne, nu am văzut un cer albastru de așa mult timp.
Da, pariez.
Mi-a fost dor.
Palmierii și salatele de varză.
Da, știu.
E standard să spună:
„Mâncarea a devenit mult mai bună în Londra.”
Spun asta de 30 de ani.
Acolo este, dragă.
- Mamă! - Da.
- Asta? - Da.
- Asta e casa noastră? - Da.
Faci mișto de mine?
Tată, e superbă.
Cât a costat?
Mai mult decât dacă ar fi în Pacoima.
O să caut pe internet. Grăbește-te!
Doamne, mor de foame. Avem ceva de mâncare?
Da, e...
Nu te deranja. Am uitat să merg la cumpărături.
Dragă, îmi pare rău.
Poți să-l umpli cu orice vrei.
- Tată... - Știu, știu.
Încă locuiești la Ocean Lodge?
M-am gândit să te aștept înainte de a mă muta aici.
Ce naiba o să fac cu locul ăsta de unul singur?
- Deci, munca te-a ținut ocupat? - Da.
Lucrezi?
Da, din când în când. Chestii, ici și colo.
Și ce faci toată ziua?
Diverse chestii. Tu ce faci toată ziua?
Cum e cu băutura?
E grozav. Merge grozav.
Hai, abia ai ajuns. Să nu începem cu rahatul asta, te rog.
Nu mănânci, bei mai mult
și îți risipești toți banii.
Și încă locuiești la motel și îmi fac griji pentru tine.
Ce ești tu, detectiv particular? De unde știi ce fac?
Tată...
Știu pentru că mi-a spus Marva.
- Șmechero! - Nu-i poți spune că ți-am zis.
Am promis că nu voi spune nimic.
Ce naiba e asta?
Faci din țânțar armăsar.
- Abia ai spus ceva despre casă. - Și nu tu.
- E grozavă, tată. E grozav. - Da, exact.
Am spus asta. Am spus că e grozavă. Adică, ai o portocală falsă.
- Ce legătură are asta cu ceva? - Ce vrei să spun?
E frumoasă. Arată foarte...
curată.
Bine.
Îmi pare rău, e foarte frumoasă. Îmi place.
Da. Bine. Oricum, bun venit acasă, dragă.
- Ce faci, Marva? - Te-ai trezit.
- Da. - Ți-am adus niște salată de pui.
Apreciez, dar nu trebuie să mai faci asta.
Vreau să mă asigur că mănânci.
Ok, deci, „frecvență de uluire.” U-L-U-I-R-E.
- „Frecvență”? - Din șapte litere.
„Declanșare”?
Nu. E prea lung.
Da, ar fi doar „declanș”. Nu vrem asta, nu-i așa?
Deci, cum îi place lui Denise noua casă?
Ar trebui să știi, corespondați acum, nu?
- M-ai prins. - Da.
Își face griji pentru tine.
Da. Știu.
O să te las în pace.
Anunță-mă dacă ai nevoie de ceva. Da?
- Bine, o voi face. Mersi, dragă. - Bine. Bun.
Și, Marva, știi, Denise nu trebuie să știe totul despre mine.
Ai înțeles asta, nu?
Știu să păstrez secrete.
Până acum, nu.
- Voi fi mai bună. - Bine.
- Pa-pa. - Pa.
Ce naiba e 67?
Dle McBride?
- Da. - Sunt Marisol Silva.
- Mă bucur să vă cunosc. - Da, și eu.
Managerul motelului a zis că vă voi găsi aici.
Da, el știe.
Sunt o prietenă a familiei Suarez și l-am contactat pe Oscar.
A spus că l-ați vizitat pe Julio.
Da.
- Luați cazul lui? - Nu.
Am avut impresia de la Oscar că ați luat cazul lui.
Nu, e o neînțelegere.
L-am vizitat pe Julio, m-am dus să văd ce face,
să văd dacă e bine reprezentat.
- Și este? - Da. Cred că da.
Bine.
E foarte special pentru mine. L-am văzut crescând.
Și e foarte talentat și are o inimă bună.
Da. Pare un copil de treabă.
Sper că se descurcă bine.
Cred că e bine, cât poate fi un copil nevinovat în închisoare.
Da.
O să-l vizitați din nou?
M-aș simți mai bine dacă ați face-o.
Sigur o voi face.
Mulțumesc, pentru că nu știu când pot intra să-l văd.
Da. O candidatură la primărie te ține ocupat.
Nu mi-am dat seama dacă m-ați recunoscut sau nu.
Unii oameni nu urmăresc politica.
Da, țin pasul un pic.
Știu că nu sunteți avocatul lui,
dar, dacă pot să fac ceva să ajut în cazul lui,
- ... sunați-mă, vă rog. - Bine.
Iată cartea mea de vizită. Știți ce, o să vă dau numărul meu personal.
- Bine. - Deci...
Noapte bună.
Și dv. Stați o secundă.
De ce nu mai stați puțin să luați una cu mine?
Una, ce?
O băutură. Ceva de băut.
Nu ar arăta bine pentru un candidat la primărie
să bea dintr-o sticlă, pe dig.
Sunt ochi peste tot.
Rețelele sociale sunt mizerabile.
Da, cred că da. Totuși, nu e multă lume pe aici.
Nu e niciun suflet afurisit. Scuză-mi limbajul.
Nu se știe niciodată.
Dar îți mulțumesc pentru ofertă.
- Da. Sigur. - Poate altă dată.
- Știi tu, cu pahare și toate cele. - Da. Bine.
- Mișto. - Bine.
Să te întreb ceva.
- Ți se pare că sunt deprimat? - Deprimat?
- Da. Fiica mea spune că sunt deprimat. - Înțeleg.
- Da. Rahat, îmi pare rău. - Îmi pare rău...
N-ar trebui să-ți spun lucruri personale. Îmi pare rău.
- Nu. E în regulă, serios. - Abia ne-am cunoscut. E cam stupid.
Am tendința să mă gândesc mult la trecut în loc de viitor.
Poate că face parte din asta, știu.
Vezi, iar. Îți spun prostii personale.
- E în regulă. - Îmi pare rău.
Ar trebui să plec.
- Da. - Dar mulțumesc pentru ofertă.
- Te conduc la mașină? - Nu, e în ordine.
- Ești sigură? - Da. Mulțumesc.
Hei, ești mișto pentru un primar.
Mulțumesc. Dar nu sunt primar încă.
Dacă ar fi după mine, ai fi.
Ce faci, Roman?
Hei, omule.
- Apreciez că ai venit. - Da. Nu știam că e cazul tău.
Nu este. O fac pentru un prieten.
Alt avocat?
Nu, îl cunosc pe tatăl suspectului.
Urâtă treabă.
Da. Păcat pentru că ăsta e clar.
Te superi dacă îmi explici?
Apropo, îți rămân dator.
Nu, pentru că asta nu s-a întâmplat.
Am înțeles. Cum e familia?
Ei sunt bine. Am încă unul.
- Da? - Da.
Te ține treaz nopțile?
Absolut. O nebunie.
Da, pariez.
Deci, prima victimă este Marcos Peña.
A fost împușcat de la ușă. Avea un pistol de 9 mm la el.
Cu care nu s-a tras.
Victima numărul doi este Hunter Friedman.
A încercat să fugă.
Hunter era neînarmat.
Asta e interesant.
Deci, care-i treaba cu copilul alb?
Era un copil bogat din Brentwood.
Merge la școală privată. Părinții lui sunt avocați șmecheri.
- Era aici să cumpere? - La asta ne gândim.
Erau aproape 40 de mii în numerar și o tonă de pastile.
Nu lași asta în urmă dacă e un jaf.
Teoria noastră este că fiul amicului tău l-a eliminat pe Marcos,
pe care îl urmăream pentru uciderea propriilor frați,
iar Friedman a fost victimă colaterală.
Asta e teoria evidentă.
În nouă cazuri din zece evidența e corectă.
Briciul lui Occam?
Puștiul are un alibi, Keith.
Cine? Amicul tău, tatăl lui?
Avem un martor, zice că Suarez a fost aici în noaptea aia.
- Cine e martorul ocular? - Tipul de peste drum.
Era afară, își plimba câinele pe sub pasaj.
- „Lângă o canapea murdară”? - Da.
Spune că a auzit focuri de armă
și a văzut pe cineva care se potrivește descrierii lui Suarez
ieșind în fugă din casă, urcând dealul,
pe lângă gardul de sârmă.
Bine.
- Bine? - Da.
Trebuie să plecăm, Billy.
Bine. Apreciez asta.
- Mă bucur să te văd. - Și eu, omule.
Hei, amice! Vino încoace puțin.
Ce vrei?
Vino aici.
Mă poți ajuta cu ceva?
Nu.
Bine. Voiam să-ți dau 100 de dolari...
dacă nu îi vrei, iau alt băiat s-o facă.
Să te ia naiba, omule!
Nu e un limbaj prea bun, nu?
Ce să fac?
Vezi căsuța aia albastră de acolo? Vreau să stai la ușă,
apoi să alergi în jurul ei, în sus pe lângă gardul de sârmă,
până la strada următoare, acolo.
Asta e o tâmpenie ca să-mi furi bicicleta?
De ce aș vrea bicicleta? Nici pentru tine nu e bună.
Dă-mi banii mai întâi.
Micuț om de afaceri, nu-i așa?
În regulă.
Poftim. Acum dă-mi bicicleta.
Ți-o dau după, bine?
- Bine, omule. - Bine.
- Ești gata? - Da. Dă-i drumul.
Du-te! De fiecare dată!
Îți place asta, Romie? Îți place?
Ai de gând să pasezi?
Pasă! Treci de mine, te provoc.
La dracu'! La naiba!
- Ți-am spus. - Ce naiba, omule?
I-m spus să rămână afară.
Eu îmi întind un tendon și tu mă ataci!
- Vorbești serios? - Da!
- De parcă ar trebui să știu asta. - Doamne!
Unchiul Paradit.
Îmi pare rău, nu poți trece de mine.
E ridicol, omule. Trecusem de el când m-ai atacat.
- E ridicol. - O să plângi din cauza asta?
- Să te ia naiba. - Fă un masaj, plătesc eu.
- O să accept asta. - De asta m-am oferit.
Serios, du-te în Koreatown la una manuală.
- Asta era! - Ți-ar face bine.
- O boală venerică din Koreatown. - Da.
Stăm bine, nu?
Încă îl mai au pe puștiul ăla în arest.
Da, ești un nemernic norocos.
Aș zice că amândoi suntem destul de norocoși.
Ar fi bine să nu mi se termine norocul.
Aveam pe cineva pregătit să o încaseze.
Folosește-l la următorul.
Nu mai fac asta.
Am stomacul înnodat.
Lasă stomacul. Ia niște Pepto-Bismol.
- Vorbești serios, amice? - Omule, nu pricepi.
Am primit un telefon.
Billy McBride adulmecă acest caz.
Cine naiba e Billy McBride?
E un avocat care tocmai a câștigat 50 de milioane
într-un proces de moarte pe nedrept.
- N-am auzit de el. - E un buldog.
Nu-mi pasă ce este.
Dacă mușcă aici, nu mai dă drumul.
Nu sunt speriat. Suntem atât de norocoși acum
că ar trebui să jucăm la loto.
N-am nevoie să joc la loto.
Tipul tău mi-a trimis un mesaj.
Da. Așa facem noi.
Ți-ai verificat telefonul?
- Ai făcut-o? - O să verific.
Verifică-l. Citește-ți mesajele. În regulă, omule, trebuie să plec.
Transmite dragostea mea lui Mary. Și pune gheață acolo, da?
Astăzi - A56 3 4 2 3 22.51
Plecați, dle Roman?
Da. Roberto, eu...
Dacă reușesc să ajung la mașină. Mi-am întins un tendon la meci.
Folosiți intrarea angajaților dacă vreți. E mai rapid.
Voi fi bine. Mersi. Să nu îmbătrânești niciodată.
N-am de gând. Mersi.
Să ai o zi bună.
Nenorocitul dracului!
MARISOL SILVA PENTRU PRIMAR DIN LA - PENTRU LA - UN LA
Danny, te aud mâncând din cauza stresului. Ce avem aici?
Avem Carl Jr. sau Panda Express. Ce este?
Famous Star cu brânză. De ce îți pasă ce mănânc?
Doamne! Dar bei suc dietetic, nu?
Da. Ai văzut afurisita de poză?
Da. Mă uit la ea chiar acum Ești sigur că e același copil?
Da, sunt al naibii de sigur. E un panou imens.
E unul dintre copiii de la proiectul centrului comunitar.
Bine. Înțeleg cum ar putea fi o problemă.
O să vorbesc cu ea. Nu te panica, da? Calmează-te.
Poți vedea de ce este o problemă uriașă. Eu ascult.
Trebuie să fii foarte clar cu ea, bine?
Danny, o să fiu eu însumi cu ea,
așa am ajuns așa departe.
- Nu! Să fii tu nu e bine... - Pa-pa.
Tot timpul cât Marisol vorbea cu el, nu mă puteam concentra decât
la bucățica asta de banană din barba lui...
Da, banana din barbă. Îmi place povestea asta,
dar cred că e timpul să terminăm cu taifasul.
Îmi place taifasul, dar ce mai face dl Vargas?
Încă nu e gata, dar lucrez la el.
Bine, investitorii sunt entuziasmați.
Acum e timpul să lovim. Trebuie să reclasific proprietatea,
deci ce facem pentru a obține votul lui Vargas?
Cred că un teren de fotbal pentru programul de tineret va rezolva.
Bine. Dă-i e-mail lui Loomis. Altceva?
Nu vrei să știi cât costă?
Nu vreau. Știu că e o picătură în ocean comparativ cu tot restul.
Ce altceva mai are nevoie?
Cred că un teren de fotbal ajunge acum.
Dacă mai are nevoie de ceva, te anunț.
Bine.
Cred că am terminat aici.
Ar trebui să vorbim despre Julio Suarez.
- Tom. - Marisol.
- Ascultă-mă, bine? - Ascult.
- Îl știu de când avea opt ani. - Știu.
- E unul din copiii mei. - Știu.
O poveste de succes pentru centrul comunitar. E important pentru campanie.
- Ascultă, înțeleg... - Da.
Acum o să-ți spun ceva insensibil, de rahat, dar adevărat.
Trebuie să te distanțezi de acest copil.
Va trebui să refacem campaniile publicitare în oraș
pentru că stai lângă el.
Nu contează că eu cred că e nevinovat?
Trebuie să ne gândim la imaginea de ansamblu.
- Îți faci griji pentru alegeri. - Îmi fac griji pentru alegeri.
Ea e îngrijorată de alegeri. Și tu ar trebui să fii
pentru că alegerile sunt aproape. Și, ține minte,
când vei fi primar, va fi mai ușor să-l ajuți pe copil.
- Ar putea fi prea târziu. - Nu va fi.
E un caz de dublă omucidere. Durează luni, uneori ani.
Ea știe că am dreptate. Distanțează-te de copil,
concentrează-te pe campanie, atunci putem face mult mai mult.
Da? Pentru Julio sau pentru tine?
Pentru toți trei.
Chiar și pentru dr. Taifas de aici.
E preferata mea. Mă iubește.
- Cum a fost totul? - Ryan, vinul ăla a fost divin.
- Ce era? - Sancerre Clos La Neore, 2005.
Sancerre Clos La... Ce? Vino aici.
Vrei să-mi faci o favoare și să îmi păstrezi o ladă?
Îți plătesc. Tu ascunde-o. Muncă de echipă.
- Sună bine. - Mulțumesc, prietene.
- O să strâng farfuriile. - Îl iubesc pe tipul ăsta.
Ryan, scuze, nu vreau să fiu indiscret, dar nu am observat,
cum ți-ai pierdut degetul?
Nu fi jenat. Imperfecțiunile sunt cele care ne fac frumoși.
- Trebuie să plecăm. - Da.
Sunt ocupate. Ea va fi următorul primar al LA-ului,
Marisol Silva.
Știu, dle Wyatt. Sunt un mare fan.
Hei. Termină cu „dl Wyatt”, te rog.
Îmi pare rău. Tom. Și aveți votul meu, dră Silva.
Mulțumesc, Ryan. Mulțumesc încă o dată, Tom.
Hei, eu sunt mereu aici pentru voi.
Este întotdeauna o plăcere.
Sunt mereu aici și pentru tine, Ryan.
- Mulțumesc, dle Wyatt. - Tom.
Scuzați-mă, domnule.
Ați spus că vreți să aflați imediat.
Am vorbit cu Tom Wyatt.
A spus că totul e sub control.
Am emoții când vorbesc în public.
Nu-ți face griji. Tuturor li se întâmplă asta.
Nu ești singur.
Avocatul din oficiu o să-ți pună câteva întrebări.
Ține minte ce am discutat. E în regulă.
Eram acasă,
Julio își făcea temele în camera lui.
L-am auzit exersând la violoncel.
Da. Toate chestiile alea.
Acolo va fi un public?
Nu, e doar o audiere preliminară.
Va fi un judecător, reporterul instanței, aprodul.
Asta e. Nimic mai simplu.
Arăți foarte chipeș.
E mult de când am avut un costum adevărat.
Spui adevărul așa cum îl știi, asta e tot.
Ține minte, faci asta pentru copilul tău,
așa că te vei concentra, stai liniștit.
Ești un om bun.
Și tu, amice.
Mulțumesc.
Oricând.
Vreau să le arăt ăsta băieților. Nu m-au mai văzut în costum.
Trebuie să mergi să cureți câteva mese în fața lor în ăsta.
Ne vedem mai târziu.
Cred că o să-i scriu declarația,
- ... să avem o copie. - Da, e o idee bună.
Hei!
Cheamă pe cineva!
Oscar, stai cu mine, amice, bine?
Sunt pe drum. Oamenii sunt pe drum.
Uită-te la mine, Oscar. Uită-te la mine.
Rămâi cu mine.
E în regulă. E în regulă, amice. Privește-mă în ochi, bine?
Continuă să mă privești. Stai cu mine, sunt pe drum.
- E în regulă. Haide. - Billy?
- Stai acolo. - Ce s-a întâmplat?
Rămâi cu mine. Uită-te la mine.
Nu!
E în regulă, e în regulă.
Subtitrarea: Mihaela Ghitescu
Redactor Robert Ciubotaru