ÎN URMĂ CU 18 LUNI
Bunicul meu a făcut primul Alo folosind doar ceea ce avea.
O cutie de supă, o cheie de patine și un ceas stricat.
Când Alo a devenit popular,
totul s-a schimbat pentru familia noastră.
Nu mai eram săraci.
Tatăl meu a început să livreze Alo la nivel internațional.
Nu a trecut mult și a fost abordat de un prieten care avea
unele legături cu cartelul și...
Au dorit să-și ascundă produsul lor în al nostru pentru un preț foarte bun.
Desigur, nu a fost chiar o ofertă,
și să refuzăm,
asta nu e niciodată o opțiune.
Și așa s-a extins afacerea familiei.
Cel puțin a adăugat câteva zerouri în contul vostru bancar.
Și chiar mai multe zerouri când tatăl meu a eliminat oamenii
care au încercat să se bage în afacerea noastră, apoi a preluat controlul.
Vezi tu, tatăl meu, Dumnezeu să-l binecuvânteze, el...
Nu tolera oamenii care încercau să se folosească de el.
Se pare că el ura agresorii, și eu îi urăsc, așa că...
Nu era vorba doar de bani.
Am avut capacitatea de a oferi comunității, știi?
De a oferi un mijloc de trai pentru oraș.
Asta e important. Îți place să dai înapoi.
Și mie îmi place să fac la fel. Cred că suntem...
- Suntem făcuți din același aluat. - Aproape.
Evident, Los Angeles este un pic mai mare decât Rosarito,
dar, știi, más o menos.
Acum avem ocazia să ne ajutăm reciproc.
Da. Înțeleg că
ai o rată de profit foarte generoasă.
Mi-ar prinde bine. Încerc să construiesc niște clădiri mari.
Și eu înțeleg că ai active lichefiabile,
de transformat în numerar rapid, iar eu am nevoie de numerar.
Cred că ar trebui s-o facem.
Nu știu dacă ne strângem mâinile sau dacă e șampanie pe care o putem...
E gata.
Înainte de a anunța oficial,
aș dori să-ți arăt ceva, dle Tom.
Te rog, urmează-mă.
Da, desigur.
După tine, Tom, te rog.
Vino.
Știi, nu am vrut niciodată să preiau afacerea familiei.
Am studiat să fiu chirurg.
- Ești sigur că mă vrei aici? - Tom, nu.
Te rog, nu. Să nu mă mai întrerupi vreodată.
Nu-mi place să fiu întrerupt.
I-am promis tatălui meu pe patul de moarte,
că voi prelua afacerea.
Și eu îmi țin promisiunile.
Te rog.
Vino.
Cunoști conceptul de contrapasso?
Nu? E Dante.
Pe scurt, pedeapsa să se potrivească crimei.
Sunt o persoană generoasă, Tom, dar nu-mi place să se profite de mine.
Ea a profitat.
Când am întrebat-o despre asta,
a fugit de mine.
Asta se termină astăzi.
Rahat!
Poți pleca acum. Dacă vrei.
Nicio grijă. O să te obișnuiești.
Asta este arma pe care detectivul Roman a găsit-o la locul crimei.
Patty.
Și asta e arma din imaginile camerei de securitate.
Vezi luciul ăla de crom? Nu e aceeași armă.
E doar reflexia luminii în metal.
Tocmai ai introdus două probe contradictorii în proces.
Mărit așa, filmul este prea granulat pentru a fi concludent.
Sunt sigur că pot găsi un martor expert care să confirme
- ... că e, de fapt, aceeași armă. - O să te scutesc de efort.
Asta e arma din film.
De unde naiba a venit asta?
Dle McBride?
Arma asta era a lui Pedro Suarez, fratele mai mare al lui Julio.
Julio a avut-o cu el în noaptea crimelor.
De atunci a fost la prietena lui.
Și pe cine să credem în legătură cu asta? Pe tine?
Nu se știe unde a fost arma de la eveniment.
Nu se știe cine a umblat la arma asta.
Sau dacă este aceeași armă din film.
Prietena este gata să confirme lanțul de custodie.
Vreau mandat de arestare pentru ea. Este complice după fapt.
Nu e complice după nimic. Are 15 ani.
Arma nu a fost folosită în nicio crimă.
- Ești dispus să pariezi cu viața ei? - Da.
Dă-i drumul și testeaz-o.
Când rezultatul va fi curat, vom cere excluderea imaginilor.
Onorată instanță, juriul nu-l poate vedea pe Julio în acel clip cu arma aia.
- E o dovadă de caracter negativ. - Cu armă sau fără,
filmul arată clar că Julio era acolo
- ... în jurul orei crimelor. - Vom stipula asta.
Și doar pentru că vedem un singur pistol în clip
nu înseamnă că nu avea altul la el.
Despre ce vorbești?
Se pare că suntem într-o mlaștină probatorie aici.
Am auzit destul pentru a justifica o audiere de suprimare,
așa că o vom programa.
Apropo, dle McBride, frumos costum.
Da, eu...
Eram la Costco și nu am vrut să întârzii.
Și e în cealaltă parte a orașului, deci...
Am avut lucruri mai bune de făcut noaptea trecută.
- Dar te-am căutat pe Google. - Da?
- Da. - Sunt flatat.
Ce ai găsit?
Nimic impresionant.
Doar că ai construit jumătate din centrul Los Angelesului...
Doar jumătate?
Faci parte din toate consiliile.
- Nu e adevărat. - Și ești alergic la lână.
- Asta e adevărat. - Într-adevăr?
- E jenant. - De ce e acolo?
Îmi limitează opțiunile garderobei. Nu știu.
Deci porți doar costume de scufundări în fiecare zi, sau...
Faci mișto de hainele mele?
Tocmai ai fost la sală? Nu înțeleg.
Mi s-a părut că arăt bine.
N-am spus că nu arăți bine.
Mișto. Mulțumesc.
Foarte sportiv.
- Accept asta. - Da.
Bine. E rândul meu.
Nu te-am căutat pe Google, ci pe Yahoo.
N-am găsit prea multe. Ești foarte misterioasă.
Yahoo nu e un motor de căutare bun. Îmi pare rău.
Poate că asta a fost. Sau poate ești secretoasă?
Nu sunt secretoasă. Eu doar... Nu știu, prefer așa.
Bine. Începe ușor.
Lucrezi?
- Lucrez. Da. - Mă faci să te întreb cu ce te ocupi?
Încercam să insinuez că aș fi interesat să știu asta.
Lucrez pentru un avocat.
Un avocat?
Da, sunt asistentă juridică.
Cum ai ajuns în situația asta?
Bine. Billy...
- E șeful meu, avocatul. - Îl cheamă Billy?
Da. Billy McBride. Nu știu dacă ai auzit de el.
M-a scos dintr-o încurcătură.
Am fost prinsă cu o chestie mică cu droguri
și aveam nevoie de o slujbă, iar el m-a angajat.
Asta e grozav. Pare a fi un tip grozav.
- De fapt, da. - Da.
Mișto, ai cazuri interesante sau ceva la care lucrezi?
Da. De fapt, e un puști care tocmai a fost arestat pentru o cri...
Scuzați-mă, doamnă. Sunteți prietena lui Rachel?
- De la Cedars-Sinai? - Nu.
Știu că vă cunosc. Mă înnebunește. Îmi pare rău.
Vegas?
Nu. Nu, nu merg la Vegas.
Grozav.
- Greșeala mea. - Da.
Asta a fost ciudat.
Bine. Probabil că vei auzi despre asta
mai devreme sau mai târziu, deci...
Până acum câteva luni eram un fel de escortă.
Chiar aveam nevoie de bani.
Am trecut peste asta. E în trecut acum, deci...
E cel mai întunecat secret al meu.
Al tău care este?
În primul rând, am să-ți spun ceva foarte important.
Ești prea urâtă ca să fii escortă.
De asta ți-e rușine?
Să nu-ți fie rușine de asta. Imperfecțiunile noastre ne fac frumoși.
Haide. Eu am secrete mult mai urâte.
Dacă mă scoți la cină, s-ar putea chiar
- ... să-ți spun. - Da?
Te scot la cină. Voi plăti, pentru că eu sunt...
Am construit jumătate din centrul orașului.
- Da. Chiar ești? - Sunt bogat ca naiba.
- Ești foarte bogat. - Hai să spunem.
Tu ai construit locul ăsta?
- Cu mâinile goale, bine? - Da? Bine.
- Hei. - Hei.
- Cum a mers? - Bine.
Am programat o audiere de suprimare.
- Sună bine. - Da.
Ai un pachet.
De la cine e?
Nu știu. Nu e nicio adresă de retur.
Am încercat la compania de asigurări de câteva ori.
- Da? - Nu mi s-a făcut legătura.
Ei știu că încerc să plătesc o factură?
Ai crede că sunt încântați să-ți ia banii...
- E chestia cu montul? - Nu, chestia cu șoldul.
Irene și-a luxat șoldul?
Nu. Gor are chestia cu șoldul, dar e bine acum.
Nu pot reține totul.
Da, nici compania de asigurări nu poate, așa că...
Ai primit bomboane de la un admirator?
- E în regulă, dnă. - Scuzați-mă, dle.
Am o livrare specială pentru detectivul Roman.
Băieți.
V-am spus despre...
- Ce faci, Roman? - Cine e ăsta?
Am ceva pentru tine să înregistrezi ca probă.
Da? Ce este?
Ne vedem la audierea de suprimare.
- Da. - Ce dracu'?
Am încercat să-ți spunem că el a tras,
dar n-ai făcut nimic, așa că ai probleme acum.
- Am probleme? - Ai probleme.
- Așa aș crede. - Mă ameninți?
Nu știu dacă e o amenințare.
Vii aici și mă ameninți?
Ești nebun. Întoarce-te.
- De ce m-aș întoarce? - Întoarce-te.
Ești un nemernic nenorocit. La naiba!
- Roman, ești bine? - Da. Sunt bine.
N-o să meargă, omule. Dacă ți-ai fi făcut treaba...
McBride, crezi că e o glumă!
O să pun FBI-ul să ancheteze tot departamentul.
Nemernic nenorocit.
Continuă să mergi, Billy. Continuă să mergi, dobitocule.
- Ești un nemernic. - Continuă să mergi, nenorocitule.
Deci guvernul știe că eu știu cine l-a ucis pe Kennedy
și de ce l-au ucis, cum l-au ucis,
- ... și cum au mușamalizat totul. - Da.
Ei au creat Legea de colectare a rapoartelor de asasinare.
Adică trebuie să publice toate aceste documente, trei mii,
pe care le-au ascuns.
- Înțeleg. - Vrei să știi ce au făcut cu mașina?
Ei nu au făcut un...
- Ce mai faci? - Hei. Sunt bine.
Ai părul ca fosta mea soție.
- Da? - Nu-mi puteam trece degetele prin el.
Da, e o provocare.
E foarte drăguț, dar prea lipicios.
Folosești fixativ?
- Nu. Folosesc clei. Da. - Da.
Jeff.
Trebuia să mă suni în legătură cu Tito înainte să fii arestat.
Nu plănuiam să fiu arestat.
Nimeni nu o face. Dar, uneori, lucrurile o iau la vale.
Îl iei pe Tito cu tine sau ce?
- O să pun un băiat să-l ia. - Bine.
Să n-ai încredere în ticăloșii ăia. Sunt în conturile tale.
Să nu faci nimic online. Nu te pot jefui dacă nu ești orb.
Asta e, Jim. Te-ai prins, amice. Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine.
Ne mai vedem.
- La Chez Jay. - Da.
- O să te caut, Billy. - Bine, omule.
Mi-a făcut plăcere.
Hei, Patty. Stai o secundă.
Ce?
Arăți bine.
- Ți-e foame? - Nu.
- Vrei să bem ceva? - Nu.
Bine. Uite, dacă te răzgândești...
Nu vreau asta.
Haide, ia cartea de vizită. Pare un tip de treabă.
Mulțumesc.
Cred că oricine a trimis capul acela
știe cine ești, știe unde locuiești.
Probabil îi știe pe toți cei pe care-i cunoști.
Inclusiv pe mine și pe Denise.
Și, omule, dacă nu te oprești...
Ceva se va întâmpla.
Dacă vrei să te retragi, te înțeleg.
N-am spus că renunț.
Sunt îngrijorată și trebuia s-o spun cu voce tare.
Bine.
- Te-am auzit. - Bine.
Doamne! E ridicol.
Ce, l-ai marinat în lămâie sau ceva?
Ia ceva acasă. Keith n-a mâncat nimic, ca de obicei.
E doar stres de la muncă. Sunt sigur că e bine.
Unde îți ții pungile?
Acolo.
Așa face Keith. Se agită pentru ceva
și dispare. Sigur pot lua toate astea?
Obișnuia să vorbească cu mine.
Măcar puțin. Și acum, eu...
Nu știu dacă are o aventură.
Mary, Mary... Oprește-te.
N-am crezut că voi fi una dintre acele femei.
Dar vorbeam cu Rachel Sherman, ți-o amintești pe Rachel?
- Nu. - Ba da.
A absolvit cu un an înainte de noi.
- Da. - Da, bine.
Soțul ei se purta foarte ciudat.
Ea a angajat un detectiv și a aflat că el avea altă familie în Huntington Beach.
- Bine. - Deci...
Stai o secundă. Vino aici.
- Ce? - Vino aici. Tu ești...
- Vorbești prostii. - Oare?
Aș ști.
Știu că ai ști, dar mi-ai spune?
Există un „cod al tipilor”, nu?
Ascultă-mă. Nu risipi banii pe un detectiv particular.
- Bine? - Da. Bine.
- Sunt atât de aproape. - Bine, asta e...
Las-o atât de aproape. Nu o face. Bine? E în regulă.
- Poți să... - Bine.
Hei, ai ratat un loc.
I-am văzut capul într-o cutie.
Știu.
Omule, o sperii de moarte pe Mary.
Crede că ai o familie secretă pe undeva.
Vrea să angajeze un detectiv particular.
Ar fi al naibii de rău pentru noi, omule. Al naibii de rău.
- Pentru noi? - Da.
Nu dai doi bani pe ce mi se întâmplă mie.
Mi-ai distrus viața.
Ți-am distrus viața? Omule, știi ce?
- Trebuie să te aduni. - Da?
Asta e concluzia. Adună-te!
Sau ce?
Dacă nu, la un moment dat, nu voi mai putea să te ajut.
- Ce îmi spui? - Spun doar că e...
- Să te ia naiba. - Bine. Da. E vina mea.
La naiba cu mine. E bine.
Ce dracu'? Ce naiba, omule?
Dă-te de pe mine! La dracu'.
La dracu'!
La dracu'.
Omule, e în regulă. Hei, e în regulă.
E în regulă.
E în regulă. Uită-te la mine.
Ce naiba facem, omule?
Uită-te la mine. Vei fi grozav mâine.
- Vei fi grozav. - Nu. Nu prea cred.
Ține minte, Billy McBride nu poate dovedi nimic.
- Nu știu, omule. - Nu, știu.
O să trecem prin asta împreună. Îți fac rost de mai mulți bani, bine?
Hei. Ai încredere în mine?
Patrulând perimetrul, am observat că o secțiune a gardului,
în spatele unor coșuri de gunoi, era puțin strâmb.
Am căutat și acolo am găsit arma.
- Pistolul ăsta? - Corect.
A fost testat la criminalistică?
Da. Amprentele au fost șterse,
dar examenul balistic a confirmat că a fost arma uciderii
lui Marcos Peña și Hunter Friedman.
Mulțumesc, dle detectiv.
Așa... Iau eu asta, amice, mersi.
Asta e pistolul găsit în apartamentul lui Julio?
- Asta am spus. - Da. Bine.
L-ai găsit pe ăsta? Cel pe care știm că l-a avut la el?
- Nu. - Nu? Bine.
Deci, detectiv Roman, te-ai întors după două săptămâni
și ai căutat în apartamentul lui Julio
după ce ai efectuat deja o căutare amănunțită în apartament.
În baza unui pont anonim.
Onorată instanță, pe baza acestui pont am cerut ca detectivul Roman
să se întoarcă și să efectueze a doua căutare a armei în zonele comune
- ... de lângă casă. - Nu v-am întrebat.
Detectiv Roman,
ați căutat în apartamentul lui Julio prima dată imediat după crime,
cu o unitate canină, și, totuși, nu a fost găsită nicio armă. Corect?
N-am căutat în exterior. Mandatul original nu acoperă asta.
Câinele era conștient asta? I-ați spus să nu adulmece?
Obiecție, onorată instanță. Asta e o glumă?
Destul, dle McBride.
Cum poate un câine antrenat în găsirea armelor
să nu găsească o armă aflată la 1,5 metri de apartament?
Credeți sau nu, nu sunt expert în câini.
Onorată instanță,
sper să avem un tip de întrebare legitimă din partea dlui McBride.
Bine. Iată întrebarea.
Arma a fost găsită într-un loc aflat sub controlul exclusiv al lui Julio?
Nu.
Era aceeași armă pe care o avea Julio în filmul din acea noapte?
Nu.
Există amprente care îl leagă pe Julio de armă?
Nu.
Spuneți că arma a fost acolo două săptămâni
și a existat o căutare exhaustivă a poliției,
cu oameni venind și plecând peste tot
și, totuși, sunteți singurul care a găsit arma?
Am explicat deja, era ascunsă în spatele tomberoanelor de gunoi.
Vreți să spuneți că Julio era atât de șiret
încât a lăsat prietenei lui arma cu care nu s-a comis crima,
a șters amprentele de pe arma crimei
și totuși a fost atât de neglijent încât a aruncat-o la 1,5 m de casă.
Asta afirmați?
Nu știu ce să vă spun.
Deci, arma era într-un gard, expusă lumii.
- Oricine o putea pune acolo. - Nu, eu...
Chiar și dv. ați fi putut s-o puneți.
Obiecție, onorată instanță, detectivul Roman este un veteran distins
al poliției cu trecut impecabil. Îl calomniază.
Nu există nicio dovadă fizică care îl leagă pe Julio de arma crimei,
lăsând-o fără valoare probatorie. Efectul prejudiciabil este imens.
Trebuie exclusă.
Exclusă... Onorată instanță, nu vorbim despre o armă.
Vorbim despre arma crimei,
care a fost găsit la 1,5 metri de reședința inculpatului.
Vom lăsa juriul să decidă valoarea sa probativă.
Credeam că asta e treaba Curții.
Da, este.
Eu decid ce vede juriul, dle Rashad.
Deci, dacă nu mai e nimic?
Grefierul meu vă va anunța decizia mea. Ședința se suspendă.
Mulțumesc, onorată instanță.
E bine ce s-a întâmplat?
Nu știm până nu decide judecătoarea, dar arată destul de bine.
Deci, când vom ști?
Într-o zi sau două, probabil.
Tot uit să vă mulțumesc.
Amândurora.
Mulțumește-ne când te scoatem de aici, bine?
Hei, vei fi bine. Vei fi bine.
Nu. Nu.
La naiba!
Rahat!
- Ți-am captat atenția? - Ce am făcut? Ce dracu'?
Miguel e afară. El te va conduce.
- Vreo problemă la graniță? - Nu.
Dar ăsta face pe el.
Adu-i un scutec pentru drumul spre casă.
Bun venit, Tom. Te rog, stai jos.
Scuze, pot să întreb ce caut aici?
Nu sunt sigur că pot,
știi tu...
Da, o să-ți spun. Te rog. Ia un loc.
Nu-mi place să-mi fac un obicei
din a mă repeta, dar cred că nu m-ai auzit de prima dată.
Eu...
- Bine. - Îmi pare rău.
Marisol Silva încă este o problemă.
O sursă de încredere îmi spune că merge bine cazul, asta înseamnă
că puștiul Suarez ar putea fi achitat.
Și, dacă este achitat, Tom,
asta va atrage mai multe întrebări,
iar noi nu vrem mai multe întrebări, nu?
Nu. Nu.
Pare că știi mai multe despre acest caz decât mine.
Asta e problema, nu-i așa?
Atunci, care e soluția?
De asta ești aici.
Ne trebuie o soluție simplă la situația cu Suarez.
Nu-mi place că se ajunge la asta, dar o mărturisire semnată
și o sinucidere ar fi soluția perfectă. Nu știu cum ajungem acolo,
dar vom lăsa asta în seama ta. Da?
Sunt de acord, e soluția perfectă. Problema e Marisol.
Cum o calmăm? E obsedată de puștiul ăsta.
Da, da. Asta e treaba ta, Tom.
Mi-ar plăcea să o fac eu însumi, dar nu o cunosc.
N-am mai întâlnit-o până acum.
Tu ai o relație cu ea și avem nevoie de ea fericită.
Fiindcă, dacă nu e fericită când e primar,
atunci nu-ți vei primi clădirile mari, strălucitoare
și eu nu am acces la porturile din Los Angeles.
Și afacerile noastre vor suferi. Înțelegi ce spun?
Nu spun că e ușor.
Dar tu ești Tom Wyatt și nu e nimic ce Tom Wyatt nu poate face, nu?
Nu-i așa?
Da. La dracu'. Nu știu.
Da. „La dracu'” este absolut corect. Acum du-te și repară asta, Tom.
Bine.
Mulțumesc.
Am înțeles, mulțumesc.
Roman e speriat de ceva. Nu știu de ce.
Da, nu-i plâng de milă.
Grefierul judecătoarei a sunat.
Atât arma cât și filmarea video rămân probe.
- La dracu'. - Vrei să obțin mai multe informații?
Nu, e în regulă.
Îmi pare rău.
Ce vrei să faci?
Nu știu.
O să merg alături.
Vrei să mergi?
Nu, nu vreau să merg.
Iisuse! Nu te furișa așa pe lângă mine.
- Hei, omule. - Hei, Billy. Ce mai faci, omule?
- Ți-ai pus aparatul auditiv? - Ce spui?
Aparatul auditiv?
Da, ce mai faci?
Știi tu.
Deci, ce mai faci?
Wallace mi-a tras-o.
Ai pierdut o bătălie, războiul nu s-a terminat.
Știu, dar n-ar trebui să fie atât de greu.
Acuzarea nici măcar nu are prea multe.
Nu sunt sigur că știu cu cine mă lupt.
Mai stai puțin. O să se arate ei.
Nu.
Apropo, înțeleg că l-ai găsit pe Tito Garcia.
- Da. - Deși, nu pe tot.
Umblă vorba că n-a fost treabă de mântuială.
A fost chirurgie. Treabă de profesionist.
Ai idee cine?
Ar putea fi cartelul La Mano. Capul apare.
Ei bine, în cazul ăsta,
poate ar trebui să mut familia în Idaho, nu?
Nu. Dacă ai fi în vizorul cartelului,
n-ai sta aici acum.
Crede-mă.
De ce le-ar păsa de acest copil?
De când contează lucrurile evidente?
Da.
Știi ceva despre polițistul ăsta, Keith Roman?
Da, m-am întâlnit cu el de câteva ori.
Pare să fie în ordine.
Sigur, nu m-a arestat niciodată.
El conduce ancheta într-un caz la care sunt consultant.
Chestii cu bande.
Se poartă de parcă ar fi vinovat, nu știu de ce.
O să fiu atent.
Știu că o vei face.
Sperai să știu mai multe.
Sigur că da.
Da, încă n-am aflat nimic,
dar mereu se aude ceva.
Agită-i puțin, da?
E California, Billy. Nu e nevoie să-i agiți.
Pământul se agită singur. Și vine unul mare.
Haide, nenorocitule, servește.
- Du-te naibii. Era alunecoasă. - Servește!
- Asta e transpirația ta. - Hai!
Bine! Îi dăm drumul.
Ia-o pe asta, fraiere!
Bine, stop!
- Trebuie să joci, omule. - La dracu'.
Iisuse, când te-ai antrenat ultima dată?
În iulie 1987.
Mă pregăteam pentru turneul Pöyzyn Oak.
N-o să-mi spui iar despre trupa ta nenorocită, nu?
Hei! Am cam deschis pentru Atomic Punch.
- Mi-ai spus asta. - Nu, ascultă, omule.
Trebuie să merg la un doctor.
- Vreau un test de stres. - Jucăm de 10 minute!
Ai aspirină Bayer? De asta ai nevoie, nu?
Nu faci atac de cord, nu?
Da, ți-ar plăcea asta, nu, Danny?
Nu. Aș râde la început, dar aș suna la 112. Haide.
- Ai râde întruna. - Dă-i drumul!
Voi doi sunteți jalnici. Iisuse!
- Tu ești fătălăul. - Tu ești fătălăul.
Mă bucur că vă distrați bine aici.
Fiindcă tocmai m-am întors dintr-o excursie romantică
la Rosarito. Aproape că m-a costat un braț și un picior,
dacă știți ce zic, și cred că știți.
De ce e vina mea?
Văd că voi doi aveți multe de vorbit,
- ... eu sunt în plus... - Pot să iau asta puțin?
Un pic.
- Da. Sigur. - Mulțumesc mult.
- Vrei să încerci iar? - Uite, Tom,
îmi pare rău. Cum pot ajuta?
Mulțumesc. Apreciez asta.
Sigur.
Lucrurile progresează frumos cu Brittany,
datorită pontului de la tine. Apreciez asta.
Totuși, situația cu Marisol și puștiul devine tot mai complexă.
Avem nevoie de mai mulți bani
să pot juca rolul de binefăcător, fiindcă știe că am nevoie de ea
și mă toacă la maxim.
Trebuie s-o ținem pe Marisol fericită și, în același timp,
s-o convingem să renunțe la afurisitul ăla de copil.
Ușor. Ar trebui să fac totul singur.
- Nu. - Corect?
Înțeleg, Tom, dar de ce nu ne ocupăm de copil?
Avem oameni în interior. Nu trebuie să fie așa de greu.
E o idee foarte bună. Trebuia să mă fi gândit la asta.
Mulțumesc, Danny. Poftim.
Nenorocitule! N-ai auzit ce am spus?
Trebuie să o țin pe Marisol fericită. Trebuie să mă ții al naibii de fericit.
Ți se pare că sunt fericit, nenorocitule?
Totuși, mă simt puțin mai bine.
Mulțumesc pentru asta.
- Mult noroc. - La dracu'.
De ce intrăm aici?
Când ai spus că mergem pe jos nu m-am gândit la 30 de metri.
- Da. Ce faci, dragă? - Te rog, ia loc.
- Da. Ia un scaun... - Bun venit la Chez Jay.
- Mulțumesc. - Ia loc, dragă.
Unde e toată lumea?
Am închiriat locul pentru astă-seară. Suntem noi doi și gașca de aici.
Bună, băieți.
Frankie, am comandat o floare. Bună treabă.
- Da, sunt drăguțe. - Și adevărate.
Nu dine plastic și care arată ca o lampă.
N-aș ști nici dacă mă mușca de fund.
- Întreab-o. - Arată uimitor.
Nu știu nimic despre vin.
Tort de morcovi! Ți-ai amintit. Mulțumesc.
Da, sunt atent uneori.
- Billy, nu ai nimic de spus? - Da. Corect.
Deci, e totul aranjat? Bine, am un mic toast aici.
Pentru fata noastră, Los Angeles, California,
și următorului primar, Marisol Silva.
Și pentru amicul nostru Oscar, Dumnezeu să-l odihnească.
Ce tip al naibii de grozav!
Și, o secundă, Lucho.
Nu! Tipul ăsta nenorocit, nu?
Rahat de pescăruș în ochii tuturor newyorkezilor care vin aici
și iubesc plajele și vremea și locurile lor de muncă,
și tot rahatul, și totuși se plâng de asta.
Să vă ia naiba pe toți. Mergeți acasă. Nu-mi amintesc să vă fi invitat.
Noroc!
Da, iubito. Mulțumesc, Frankie.
Deci avem doar vin și tort de morcovi?
- Ce? Voiai altceva? - Da.
Simt o dezamăgire. Cum ar fi?
- Mâncare. - Mâncare. Îmi pare rău.
La naiba! Știam că am uitat ceva.
Îmi pare rău pentru asta. Ei bine, putem încă să ne îmbătăm.
Eu chiar...
Hei, Lucho! Aveți ceva mâncare acolo?
Vezi, uite.
Ce crezi, că sunt un nemernic?
Și s-a gândit la toate. Mulțumesc, băieți.
Bon appétit.
Excelent. Mersi, Frankie. Bună treabă.
E foarte frumos, mulțumesc.
Mișto.
Nu, nu pot.
Nu mai pot să beau.
Pun pariu că poți.
Nu sunt obișnuită cu asta.
De obicei, un pahar de vin este limita.
Poate două.
Da.
Unii oameni se numesc „Hyman”.
Îți poți imagina?
Cred că se scrie diferit, dar, la naiba!
Îți imaginezi prostia asta? E ca și cum ai fi numit „prepuț”.
Testicule.
- Ce scârbos! - Da, este.
Uneori e destul de util.
Nu vreau să aud despre asta.
Știi ceva despre cartelul de droguri La Mano?
Creierul tău e distrus.
Cum alături „prepuț” cu „cartelul drogurilor”?
N-am pus alături „prepuț” și „cartelul drogurilor”.
Știi ceva despre ei?
De ce?
Vreau să știu dacă știi ceva despre ei.
Deci pentru că sunt mexicancă crezi că știu totul despre carteluri?
Nu, ci pentru că lucrezi cu grupul municipalității împotriva drogurilor.
Cred că de asta ai putea să știi ceva, nu pentru că ești mexicană.
Hai să nu vorbim despre muncă acum.
Seara asta ar trebui să fie distractivă.
Este distractivă.
Mă distrez.
Da?
Da. Deci știi ceva despre ei?
De ce vrei să știi?
Cred că încearcă să mă sperie în legătură cu cazul lui Julio, de asta.
Nu văd legătura.
Știi ceva despre cum operează?
Chiar dacă aș ști,
nu pot discuta. Sunt informații privilegiate.
Eu nu sunt privilegiat?
Cred că trebuie să avem niște limite când vine vorba de munca noastră.
Vino în pat.
M-am gândit, fiindcă te interesează Julio, că,
poate ai vrea să ajuți puțin.
Nu-mi place cum sună asta.
Ce insinuezi?
Nu insinuez nimic. Spun doar că...
Știi, tu ai venit la mine, nu eu, la tine.
Și era vorba de caz, m-am gândit ai avut un oarecare interes în el.
Dacă ai putea ajuta, ai face-o, asta e.
Ce o să fac, o să spun la radio?
Nu asta încerc să fac aici.
Am nevoie de informații despre ei, m-am gândit că poate ai ceva.
Nici eu nu știu legătura. Asta încercam să aflu.
Dar ți-am spus, nu pot discuta nimic despre munca mea cu echipa.
Ar pune în pericol întreaga operațiune dacă se aude ceva.
Sincer să fiu, și eu mă simt în pericol.
Asta înseamnă ceva pentru tine?
Hai să ne oprim.
Bine.
Îmi pare rău.
Lasă-mă să te întreb altceva.
De ce umbli cu mine?
Ce vrei să spui?
Vreau să spun că ești frumoasă, ai succes
și ești mereu cu toți tipii ăștia șmecheri.
Ce faci stând cu mine într-o cocină? Asta e tot.
Îmi place să-mi petrec timpul cu tine.
Și am spus că sunt de acord
când ai spus că suntem terminați.
Ce crezi că înseamnă asta pentru mine?
Știu ce înseamnă pentru mine.
Ce înseamnă pentru tine, mai exact?
Fiindcă mă gândesc că suntem destul de apropiați
ca să-ți pun o întrebare despre ceva important...
De ce ești agresiv?
Nu sunt agresiv.
Nu înțeleg ce faci acum.
Vorbim despre un cartel de droguri și îți spun că eu cred
că încearcă să mă dea deoparte, nu știu de ce,
iar ăștia nu se joacă.
De ce ești așa?
Vreau să-mi țin partea de sus a corpului atașată de partea de jos a corpului.
- Uau... - Da.
Acum e vina mea.
N-am spus c ă ar fi vina ta.
Ești egoist și ai băut prea mult.
Spuneam că eu cred că suntem apropiați, că suntem prieteni,
- ... și nu putem vorbi de munca ta? - Prieteni? Excelent!
Așa a început totul. A fost munca ta și munca mea.
Cred că ai băut prea mult.
- Nu-i adevărat. - Ba da.
De fapt, mi-ar mai trebui puțin.
Încercam să-ți vorbesc fiindcă am crezut că suntem apropiați.
- Nu-mi place rahatul ăsta. - Nu?
N-am să vorbesc cu tine când ești beat. Asta e.
- Bine, noroc. - Da.
O să vorbești cu mine cam cinci minute pe lună.
De ce ești atât de ostil?
Știu că nu sunt cel mai deștept tip
și nu sunt cel mai frumos, asta e sigur.
- Nu e adevărat. - Și știi ce?
Eu te-am convins să faci asta. Nu tu pe mine.
- Nu e adevărat. - N-a fost invers.
Mă tem că e adevărat. Da.
Poate n-ar trebui să fim văzuți împreună nici în public.
- Ce faci? - N-aș vrea costumele tale nenorocite.
Ies afară un minut. Aici se cam stâng pereții în jurul meu.
- Da. - Keith, sunt Hakeem.
Știu că McBride a încercat să te agite.
Voiam să știi că Wallace n-a acceptat.
Deci arma rămâne?
- Arma și filmele. - Da.
Asta e grozav, omule. Așa ar trebui să fie.
McBride probabil face în pantaloni acum.
- O merită. - Da, așa e.
A încercat să te atace, și s-a întors contra lui.
Băieții buni au câștigat azi.
Da. Mulțumesc pentru telefon.
În regulă. Ne mai auzim.
Hei, Martha.
Știam că o să mi-o tragi în privința armei.
Dnă judecător, scuze, știam că o să mi-o trageți cu arma,
dar ați admis filmul? Serios?
Bună dimineața și ție, Billy. Asta e foarte nepotrivit.
Dacă vrei să discutăm, dl Rashad ar trebui să fie prezent.
- Vă rog să reconsiderați ordinul. - Faceți recurs.
Nu avem timp pentru un apel.
De când am început cazul, clientul și-a pierdut singurul alibi,
care a fost împușcat și ucis.
Apoi suspectul principal este deportat în Mexic și decapitat, apropo.
Apoi, prin magie, arma crimei apare chiar lângă casa clientului nostru.
JT crede că are legătură cu cartelul La Mano,
- ... și nu mă îndoiesc deloc de el. - Oprește-te!
E arma crimei.
Dacă juriul leagă asta de clientul tău sau nu
depinde de argumentația ta și de dovezile aduse în instanță.
În privința filmului, așa cum ai argumentat atât de bine,
susține teoria ta că arma a fost plantată.
L-ai fi adus oricum la proces.
Dacă vrei să-ți exonerezi clientul, vei avea nevoie de dovezi.
Adu-mi dovezi ale conspirației, nu doar bănuielile lui JT,
și poate vom avea ceva despre care să vorbim.
Mulțumesc, dnă judecător.
Nu-mi mulțumi, n-am făcut nimic.
Dar înțeleg, dle McBride.
Ai plantat sămânța conspirației în capul meu
și mi-ai stricat pauza de cafea.
Acum pleacă.
- Scuze pentru asta. - Îmi pare rău.
Și dacă JT vrea să vină să vorbim, știe unde să mă găsească.
Bine.
- Vreți astea împinse dedesubt? - Pleacă.
Tito credea că e un tip al naibii de dur.
Era un pitic nenorocit.
Lucra cu polițiștii, făcea atâția bani.
Eu n-am văzut nimic din ei.
Poate nemernica cu care și-o trăgea a văzut.
Era un șobolan infect.
Nu. Mai mult ca un șoarece. Nu e destul de mare pentru un șobolan.
Rahat, ai văzut șobolanul ăla cu felia aia de pizza?
- Rahat! - Șobolanul ăla iubea pizza.
Vărul meu mi-a trimis aia. L-ai văzut?
- Da. Fascinant - Al naibii de amuzant.
Tito a pomenit vreodată un polițist pe nume?
Da.
Chiar și fără cap, gura probabil îi merge încă.
Omule, ce morbid!
Morbid, dar adevărat.
Fată.
La naiba, cum îl cheamă pe polițistul ăla? Știu că știu.
Nu te mai gândi, o să-ți vină în minte.
O să mă bucur de plimbare și de minunata companie.
Uită-te la tine!
Fermecător. E drăguț.
Cred că flirtează cu tine, fato.
- Bună. - Bună.
Ce faci? Îmi pare rău că te deranjez.
Nu m-ai putea deranja vreodată.
Tatăl tău e aici?
Nu, nu e, dar vrei să intri?
- Sigur. - E totul în regulă?
Am avut o conversație ciudată aseară
și a zis că va merge la o plimbare, dar nu s-a mai întors.
Da, îmi pare rău pentru asta. Dispare.
Uneori pentru o oră, uneori pentru câteva zile.
Dar se va întoarce și se va preface că nu s-a întâmplat nimic.
- Bine. - Îi trimit un mesaj.
Mulțumesc. Da, are o personalitate unică.
E un fel de a spune.
- Vrei niște apă? - Sigur. Mulțumesc.
- Frumoasă casă! - Mulțumesc.
Da. E superbă.
Știi, i-am spus să nu o dea în bară cu tine.
Ești cel mai bun lucru care i s-a întâmplat de ceva vreme.
Serios?
Da. De departe.
Are tendința să strice lucrurile când îi merge bine.
Dar e nebun după tine.
El a spus asta?
Nu, eu doar... Pot să-mi dau seama.
Știi ce? Aproape am uitat. Ți-am adus asta.
MARISOLSILVA PRIMAR
- Mulțumesc foarte mult. - Da. Poți să o pui pe mașină.
- Mulțumesc. Asta e foarte drăguț. - Cu plăcere.
N-a răspuns încă, dar nu e neobișnuit.
Știu că e sub multă presiune în ultimul timp cu acest caz.
A vorbit cu tine despre asta?
Nu. E destul de discret în privința asta.
Da, a spus ceva despre FBI
care caută acum alt suspect.
Probabil la asta se gândește acum.
Știi ce? Sunteți foarte apropiați.
Cred că ar fi bine pentru el dacă îi vorbești
- ... și îl întrebi despre asta. - Da, pot să fac asta.
Dar nu menționa că eu ți-am spus asta.
- Nu vreau să creadă că sunt indiscretă. - Nu. Clar.
Sunt doar îngrijorată pentru el.
Hei.
Ce se întâmplă?
Ce faci?
Sunt bine.
Știi că nu trebuie să te învârți după deget.
Ce vrei să spui?
Spun că, dacă ceva nu e în regulă
sau munca nu merge bine, sau orice altceva, poți vorbi cu mine.
Ce te face să crezi că munca nu merge bine?
Nimic. Eu doar...
Iisuse, încerc doar să-ți spun că sunt alături de tine.
În regulă.
A venit Marisol.
Ce?
A venit Marisol.
Pe unde?
Acasă.
Ce a spus?
Își face griji pentru tine.
Nu te cunoaște așa de bine.
Tată, n-a avut timp să se obișnuiască cu disparițiile tale.
O s-o sun.
- Ar trebui. - Da.
Una dintre cele mai tari femei din oraș te place, deci nu fi nemernic.
Ce altceva a mai spus?
Nimic. E doar îngrijorată și...
Deci, ai ceva nou despre caz sau cu munca,
sau ceva despre care nu vrei să vorbești?
Nu.
Hei, sunt Billy. Lăsați un mesaj.
Billy, pământul s-a deschis și vorbește.
Ce naiba faci?
Când voiai să-mi spui că Tito Garcia a fost informatorul tău?
- Cine ți-a spus asta? - O păsărică.
Face totul să fie mai interesant, nu?
Nu înseamnă nimic.
Tipul lucra pentru tine, și nici n-ai menționat asta.
Era un informator confidențial.
Nici nu l-ai adus la interogatoriu.
Nu știi nimic, McBride.
Atunci spune-mi.
După părerea mea, tu ești la baza piramidei acum,
fiindcă tipul de sub tine... capul lui e într-o cutie.
Îți pot obține o înțelegere. Vă pot proteja pe tine și familia ta,
dar trebuie să-mi dai destule pentru acuzare.
Poate iei în considerare oferta mea.
Pentru că nu o să te omor.
Poți să spui același lucru despre ceilalți?
Subtitrarea: Mihaela Ghitescu
Redactor Robert Ciubotaru