Era să-mi rup încheietura. Degetul mare lucra în față.
Arătătorul și mijlociul erau în spate,
de parcă voiam să le sparg pe toate.
Cum zicem la birou acum, urma s-o obstrucționez.
- Nr. 42. - Închidem în curând.
Nr. 42.
Închidem.
Nr. 42.
- Tu ești mama mea? - Ai spus ceva?
Nu sunt mama ta.
„Sunt un câine”, spuse câinele.
Trebuia să treci legea.
Cine dracu' ești tu?
Washington Post? National Review?
Ascultă aici, măi, porcule!
Pentru mine, trei lucruri sunt sfinte. Iisus, fofoloanca
și seara de bowling din Liga Groovy Gutterball. Dacă crezi...
Tu ești mama mea?
Adoră cartea aia.
Dick Jr.
Soția ta dormea. Am văzut că la el era lumină.
„Tu ești mama mea?”, o întrebă puiul de păsare pe vacă.
„Cum să-ți fiu mamă? Sunt vacă.”
„Tu ești mama mea?”
„Nu. Nu sunt mama ta.”
„Sunt cel care-ți va tăia gâtul dacă tatăl tău nu-și schimbă votul
pentru care a fost plătit.”
Dick, te deranjează ăsta?
Te deranjez, Dick?
Ascultă, limbistule! Nu știu cine naiba te crezi.
- Ai vreo problemă? - Ce mama mă-sii?
Știu că seara asta rămâne între noi.
Asigură-te că băieții tăi își vor ține gura.
Altfel, le-o închid eu.
Te rog, nu! Nu vom spune nimic.
Dick Jr. m-a întrebat dacă eu sunt monstrul de sub pat.
A zis că e sigur că avea un monstru sub pat.
Dar de câte ori te uiți sub pat, în dulap,
nu-l vezi.
Spune, dle congresmen,
acum mă vezi?
VÂNĂTORII
O supă de pui cu tăieței și un Old Chicago.
...arată bine fiindcă au căzut în cap.
Direct în tine. Ăsta e scopul jocului.
Nu înțeleg scopul jocului. Toți bărbații ăștia care aleargă...
Jonah.
Bună ziua, domnilor.
- Îl caut pe detectivul Sommers. - E acolo.
- Tu ești Sommers? - Agent Morris.
Măi să fie! Shaft și Foxy Brown.
Dacă mai rezolvăm multe cazuri, ne dau un sitcom.
Bine, arată-mi-o.
Gretel Fischer alunecă în cadă, iar voi chemați FBI-ul. Pentru ce?
Să-l vâneze pe dl Clean?
- E primul tău cadavru? - Scoate zgomote toată noaptea.
Du-te să iei niște aer.
Pare că a alunecat.
Dar legistul a spus că nu rana de la cap a omorât-o.
Scuze.
Pare că s-a blocat înăuntru, dar ușa nu are zăvor.
Ce faci?
Să vedem.
A fost gazată.
A zis că ieri au venit cei de la firma de instalații Abraham and Sons.
Băieții mei au verificat.
Nu este nicio firmă Abraham and Sons. Nicăieri. Nu există.
- De ce cu gaz? - Cum adică?
Dacă ăla care-a făcut-o voia s-o omoare, de ce s-a complicat?
De ce-a riscat atât?
Să creezi o firmă falsă, să injectezi gaz în țevi...
Totul pare să aibă un scop. E ceva personal.
Sună copiii, familia,
vezi dacă avea dușmani, dacă cineva îi dorea răul.
Mă duc la NASA mâine-dimineață, să văd ce mi se spune.
N-am văzut femeie mai amabilă sau om de știință mai strălucit ca ea.
Gretel a fost un geniu fără egal. Inimile noastre plâng.
Ați văzut ceva ciudat înainte să moară? Se purta...
Se purta ciudat, era bănuitoare sau îngrijorată?
- O supăra vreun coleg? - Nu. Era retrasă mai tot timpul.
- Stătea în weekend la laborator. - Îi plăcea munca.
- Ce a lucrat dr. Fischer pentru dv.? - Gretel era chimistă.
Cercetările ei au creat combustibilul care ne-a dus racheta pe lună.
- A început la NASA în '48? - Da, în '48 sau '49.
Mi-amintesc când a venit.
A supraviețuit războiului din Germania. Și a venit aici.
Trăindu-și visul american.
Acum la ce lucra?
Dr. Fischer lucra la o soluție chimică pentru creșterea
toleranței astronauților la forța gravitațională de la 16 la 30.
Muncă extrem de teoretică.
Terminată în 1954,
când John Stapp a reușit să reziste la 46 G în testele aviației SUA, nu?
Dle, nu vă iau interviu pentru Reader's Digest.
Asta este o anchetă FBI în cazul uciderii unui angajat al dv.
Dacă mă mințiți iar, vă smulg tot părul din nas
până îmi spuneți ce vreau să aflu.
Agent Morris, dacă doriți să discutăm despre cercetările dnei dr. Fischer,
o vom face bucuros dacă ni se va prezenta un mandat.
Altfel, nu mai avem nimic de adăugat.
Nu răspundem la amenințări, cut atât mai puțin de la o muiere ca tine.
Conduceți-o afară.
Bine. De la o muiere ca mine. Du-te naibii!
Mi-am dedicat toată viața științei, căutării adevărului.
- Iar adevărul contează, mai ales acum. - Ce adevăr?
Nu sunteți prima care întreabă de Gretel Fischer. Găsiți-l pe primul.
- Veți găsi ce căutați. - Stați puțin! Despre ce vorbiți?
Rușii
își trimiteau cosmonauții în spațiu cu o armă la ei.
Nu ca să se apere de extratereștri. Nimic ridicol de genul ăsta.
O făceau deoarece...
la întoarcerea pe Terra, în cazul unei aterizări deviate,
aceștia aveau de mers pe jos sute de mile prin tundră,
și aveau nevoie să se apere de urși și de lupi.
Când veți ateriza, agent Morris, căci veți ateriza până la urmă,
nu va fi în tundră, dar, în locul dumneavoastră,
aș purta și eu armă.
Fiindcă, acolo unde mergeți, vor fi urși.
Și vor fi lupi.
MAGAZIN DE JUCĂRII
Dle, aveți Superstar Barbie?
O să primim săptămâna viitoare. O să-ți rețin una, scumpo.
Te ajut cu ceva, băiete?
Băiete?
- Tu! - Nu! Te rog!
- Ia banii! - Tu ai ucis-o!
- Știu că tu ai făcut-o! - Despre ce vorbești?
- Eu nu... - Să nu mă minți!
- N-am ucis pe nimeni. - Te-am văzut.
- Ia banii! - Te-am văzut. Ți-am văzut mașina!
Eu n-am mașină! Te rog, ia banii!
- Futu-i! - Te rog!
Te rog!
Ia banii.
Richter.
Cu voi, evreii, mereu ne jucăm cel mai bine.
Știi de ce? Fiindcă știți să jucați când miza e viața.
Aș fi vrut să mă joc cu bunica ta niște ore în plus.
A fost păcat.
Acum o să-mi spui
ce ea n-a vrut să spună.
Nenorocitule! Căcatule!
De ce mă căuta?
Te căuta? Nu știu despre ce...
Pentru cine lucra? Pentru Mossad? Wiesenthal? Pentru sovietici?
Nu știu despre ce vorbești. Nu lucra pentru nimeni.
Cum m-a găsit?
Nu lucra... Nu știu despre ce vorbești. Te rog, dă-mi drumul!
Nenoro... Te omor!
Ba nu. Voi, evreii...
Credeți că știți să ucideți fiindcă, de când lumea, ați fost căsăpiți.
Dar nu vacile sunt șefe la abator, nu?
Haide. Fă-mi pe plac și mugește, băiete.
Mugește.
Acum, spune-mi ceea ce trebuie să știu.
Sau să-ți țintesc ochii?
- E închis! - Ajutor!
- E închis. - Ajutor! Vă rog!
Vin acum.
- Am închis mai devreme. - Am nevoie de un cadou pentru fiica mea.
Luați-i ceva micuței mâine.
Ajutor!
Cineva să mă ajute! Vă rog!
Ne-ați luat drept pioni, iar noi, de fapt, am fost mereu regi.
Asta este pentru Marcus, pentru Hava, pentru Ruth.
Ce mama mă-sii?
Ei, Scooby-Dooby,
ăsta e un monstru căruia nu trebuie să-i dăm jos masca.
Futu-i! Doamne!
Jonah, e în regulă.
Ușurel, Jonah! E în regulă. O văd, aici e.
- Cine ești? Cine naiba ești? CIA? - E aici.
- Apasă și atât. Apasă. - Mossad?
Nu, lucrez doar pentru mine.
Deși reprezint șase milioane de clienți.
- De ce-a zis că ea îl căuta? - Fiindcă așa a fost.
Amândoi îl căutam.
Știi fotografia pe care mi-ai furat-o?
Bunica ta a făcut-o, cu o zi înainte de a muri.
Nu ne lăsa să urmărim pe nimeni fără ca ea să verifice.
Să urmăriți?
- Pe cine? - Pe naziști, Jonah.
Naziști afurisiți, decorați, clasa întâi.
- Naziști? - Da.
Războiul s-a sfârșit.
Doar morții știu sfârșitul războiului.
Am încercat să nu te bag în asta.
Bunica ta voia să te ferească de asta.
Ce anume?
De vânătoare, Jonah. Vânătoarea.
- Să mergem! - Ce dracu' e vânătoarea?
BIBLIA
Altă știre din capitală.
Congresmenul Dick Marshall și-a schimbat poziția
și va vota acum respingerea sancțiunilor pentru țările sud-americane,
permițând legii să treacă de Camera Reprezentanților și să ajungă în Senat.
Rămâneți cu noi pentru ultimele detalii.
A transmis Logan Crawford.
Dacă nu separi rufele albe de cele colorate,
culorile pătează.
Ai făcut treabă bună.
Colonelul vrea să te vadă.
Pe mine?
Acum un an, safta a ta a venit la mine panicată.
Nu ne mai văzuserăm de 30 de ani.
Într-o dimineață, la piață,
mi-a spus că a văzut un bărbat care alegea pepeni.
L-a recunoscut ca fiind doctorul nazist de la Auschwitz.
Omul smulgea toți dinții din gura copiilor doar de distracție.
Și, iată-l, om liber în America.
Fusese pediatru în Long Island zeci de ani.
Ruth i-a descoperit sora, o chimistă nazistă.
A scăpat și ea venind aici.
Aceste două creaturi ticăloase trăiau în mijlocul nostru.
Și ne-am gândit că ar putea fi și alții.
Ați mers la autorități?
Am încercat, pe toate canalele obișnuite,
poliție, justiție, biroul de imigrări.
Dar, din incompetență, ignoranță sau animozitate,
au râs de noi.
Nu ne-au crezut.
Așa că m-am dus la senatorii pe care-i știam,
congresmenul care a fost ales datorită mie.
M-au ignorat și ei.
Nimeni nu vrea să-și pună reputația la bătaie
într-o anchetă despre niște ucigași de evrei.
Nemaiavând la cine apela,
am făcut un jurământ.
Îi vom găsi noi pe acești criminali.
Și vom aduce justiția divină la ei acasă.
Adică să-i ucideți?
Să-i ucidem? Nu, Jonah.
Astea nu sunt crime.
Înainte ca noi, evreii, să existăm,
ura și măcelul ne așteptau deja de mii de ani.
De la Masada la München, ne-au masacrat.
Faraoni, papi, prinți și voturile populare
strigau după sângele nostru.
Iar acum?
Am supraviețuit războiului.
Am supraviețuit celei mai mari eradicări în masă din istoria modernă.
Am venit acasă și am dat peste oamenii care ne-au făcut asta.
Sunt vecini cu noi.
Deci spune-mi, ce-ar trebui să facem?
Să le strângem mâna?
Să-i ignorăm?
Să uităm? Nu.
Harul cel mai mare al poporului evreu
este capacitatea noastră de a ne aminti.
Datorită memoriei noastre știm că asta înseamnă supraviețuire.
Nu e crimă. E mitzvah.
Bărbatul din piață a fost primul.
Heinz e numărul șapte.
Ținem socoteala.
Ochi pentru ochi.
Jonah, nu ne dorim asta,
dar nu avem de ales.
Trebuie să răspândim teama.
Să trimitem un mesaj.
Să știe că nu se va mai repeta.
Niciodată.
Niciodată, Jonah.
Stârpim din fașă.
Cine e ăla? Lupul.
Doctorul nazist de la Auschwitz. Monstrul din povestea mea.
Mă bântuie și azi.
Talmudul greșește.
A trăi bine nu e cea mai bună răzbunare. Știi care e cea mai bună răzbunare?
Răzbunarea.
Vreau să intru și eu. Vreau.
Bunica ta te-a ferit de toate astea.
Și-a riscat viața ca tu să ți-o trăiești pe a ta.
A murit din cauza mea.
Voi regreta asta toată viața. Trebuie să fac asta.
- Nu-ți pot da voie. - E dreptul meu. Alegerea mea.
Eu l-am găsit. Pe bune!
Ai găsit ceea ce eu n-am putut găsi.
Bunica ta a zis: „O minte strălucită, de la Dumnezeu, un dar.”
Dar îi calci pe urme.
Ai ținut pumnalul în mână.
Ai făcut munca ei.
Bunica ta voia să te ferească de Vânătoare.
Dar se pare că nu putem feri Vânătoarea de tine.
Mi-e dor de ea.
- Atât de mult! - E în regulă.
Și eu îi duc dorul.
Ce e asta?
Doar nu credeai că eu și Ruth am făcut toate astea singuri?
Vi-l amintiți pe Jonah?
Haideți să umplem paharele!
- Așa că am protecție. - Ce naiba e aia? O sabie de jidan?
Trebuie să toastăm pentru o nouă pradă.
Trebuia să angajezi naibii o bonă.
Nu lucrez până târziu pentru căcatul ăsta.
E Lonny Flash.
Tacă-ți gura aia spurcată!
După ce Ruth a murit, cineva trebuia să aibă grijă de tine.
- Pentru Ruth! - Pentru Ruth!
Ne așteaptă multe încercări. O listă tot mai mare cu scursori.
Să începem să-i perpelim pe nenorociții ăștia de naziști.
VÂNĂTORII
Herr Colonel?
Frau Colonel.
Te așteptai la un bărbat, nu-i așa?
Măi să fie! Sunt femeie.
Am avut soldați buni de-a lungul anilor.
Te-am urmărit din Skokie până aici.
Și vei afla adevăratul Bedeutung.
Congresmenul a trecut legea.
În curând, soluția va pleca din America de Sud.
Minunat, Colonele.
Cred că ești pregătit, fiule. Am o altă sarcină pentru tine.
Doi dintre oamenii noștri au fost uciși
în împrejurări misterioase, doar în ultima lună.
Cel care a organizat asta trebuie găsit și pus la punct.
Vreau să dezlegi acest mic mister.
- Desigur, doamnă. - Suntem în ajunul războiului final.
Toată America, toată lumea trebuie să îngenuncheze în fața lor.
- Începe acum. - Ce începe acum?
Al Patrulea Reich.
Heil Hitler.
Sieg Heil.
Subtitrarea: Dan Butuza
Redactor Anca Tach