Doamne! Vești teribile din Huntsville.
La o petrecere în Maple au avut loc mai multe crime.
Poliția este la fața locului.
Suntem în siguranță?
Pentru moment.
Cine e? Cine mă caută?
Un grup de evrei din New York.
Bine finanțați.
Bine înarmați. Conduși de un șobolan bogat și însetat de sânge.
De unde au aflat cine sunt?
Am documente.
Sunt american acum.
Nu contează.
Evreii sunt diabolici și ne vânează pe toți.
Trebuie să fim puternici.
Trebuie să supraviețuim cu orice preț.
Promit...
O să-mi fac treaba.
Am să fiu fetiță cuminte.
Dar lasă-mă să rămân, tată. Te rog!
Scumpa mea,
vei pleca într-o aventură grozavă.
Trebuie să plecăm.
E timpul.
Trebuie să pleci.
Auzi-ne, Israel...
Vei fi acasă oriunde, Rebekah.
Supraviețuiește...
cu orice preț.
VÂNĂTORII
Doar chipsuri?
Data viitoare când mașina liderului nostru va fi făcută zob
și sediul nostru obișnuit va fi compromis,
îți garantez că fac friptură.
Harriet a făcut-o.
- Ne-a înscenat-o. - Stai așa!
- Avem vreo veste de la ea? - De la o nenorocită de trădătoare?
Ai vorbit cu Roxy?
Am încercat toată dimineața. Nimic.
Aseară, înainte să plece, a zis că renunță.
- Renunță? - L-au găsit pe Meyer.
Cine știe ce le-a mai zis Harriet.
- Ar trebui să amânăm nunta. - Nu!
- Dacă se întâmplă ceva... - Nimeni nu amână nimic.
- Murray. - Nu-i las să ne ia asta. Nu din nou.
De la mine nu vor lua nimic. Pricepi?
Deci, nunta se face.
- Iisuse! - Vei fi bine.
Ești o adevărată soră medicală.
Iar tu, un tâmpit adevărat.
Chiar crezi că Joe va găsi Fantoma în Maryland?
Să sperăm în miracole. Dar să nu ne bazăm pe ele.
Credeam că e buda. Marmota își caută umbra.
- Ce ai în mână? - Lectură ușoară pentru toaletă.
Găsită la Tilda. Am văzut-o și la Holstedder.
Dacă nu cumva fac parte din același club de lectură, o fi ceva.
- Află ce e. - Bine.
După ce lansez niște titireze de ciocolată în Marea Moartă.
Lonny, în legătură cu Tilda... Am fost dur? Da.
Dar m-am înșelat? Sigur că nu.
Instinctul e important, Lonny. Instinctul e totul.
Instinctul? El te-a făcut s-o omori cu sânge rece?
Cu sânge rece?
Suntem în război, Lonny.
Îl iau pe Jonah cu mine. Se pricepe la puzzle-uri.
Nu. Rămâne aici pentru nuntă.
Jonah va recita birkat kohanim.
- Baftă! - Stai așa! Ce?
Ce tot vorbiți? Lumea se duce dracului
și tu vrei să spun o nenorocită de rugăciune? Nu.
Vânătoarea nu înseamnă doar moarte, Jonah. Nu!
Înseamnă și viață.
E o tragedie pentru mine
să nu sărbătoresc ceea ce avem.
Naziștii ți-au aruncat mașina în aer.
Da? Roxy era să moară, Harriet ne-a trădat.
- Și crezi că ritualul ăsta este... - Nu cred, știu.
Jonah, vreme de secole, am fost persecutați
din cauza acestor ritualuri.
Sunt chiar lucrurile care ne definesc. Care ne fac ceea ce suntem.
Dacă renunți la ele, înseamnă că ești învins.
Iar eu nu sunt pregătit să fiu învins. Tu ești?
N-am avut ocazia să-mi iau la revedere seara trecută.
Sfinte Sisoe! Ce s-a întâmplat?
Ai avut dreptate.
M-au atacat doi în toaleta de acolo.
Doamne!
Eram furios. Credeam că te-ai fofilat.
M-ai lăsat să plătesc nota, 31 de dolari.
Mi-a trebuit o oră să-mi revin.
Îți spun eu, erau de la FBI.
Danny, n-avem de unde să știm.
Trebuie să mă pui iar în legătură cu sursa ta.
Ce sursă? Credeam că sunt un nebun care caută companie.
Îmi pare rău pentru asta.
Cum ieși din Canal Street e un depozit, lângă apă.
În câteva ore, îl aduc acolo.
Dacă nu l-a speriat deja FBI-ul.
Am închis. De asemenea, du-te naibii!
- Și mie mi-a fost dor de tine. - Ce dracu' mai cauți aici?
Am venit să-mi iau costumul.
Și voiam să-ți vorbesc. Evident, nu în ordinea asta.
Sunt sigur că l-am aruncat.
După ce n-ai venit la înmormântarea prietenului tău, tâmpitule.
Uite ce e... Am adus un cadou de împăcare, da?
Cam subțire cadoul ăsta de pace.
E tot ce am putut face în situația dată.
Abia aștept să aud care e situația asta nenorocită.
- Vânători de naziști? Glumești. - Nu glumesc.
Futu-i!
Tipul a venit la magazin...
Pentru mine.
Mă căuta pe mine. Booty e mort din cauza mea.
Doamne! Eu și Carol știam că ai probleme cu FBI-ul.
Te-am fi putut ajuta.
Nu pot risca să vi se întâmple ceva.
- De aceea am dispărut. - Nu-ți face griji pentru mine.
Mă duc să fac orientarea la Oneonta SUNY. Cu multă bere și multe țâțe.
Hai să mă vezi înainte să plec.
Hai, omule! Te iubesc, frate.
Acum două săptămâni nu vorbeai cu fetele de frică,
iar acum vânezi nenorociți de naziști.
La naiba!
Ne mai vedem, omule.
Hola, Juanita. Ai avut cumva ocazia să vorbești cu președintele
să lase mărfurile alea sud-americane să intre în SUA?
- Nu, Biff, deloc. - De ce?
Fiindcă nu sunt de acord cu această politică, de aceea.
Bună dimineața!
Bună dimineața, dle președinte!
Înainte să începem,
și cred că pot vorbi în numele tuturor,
mă bucur că te-ai întors, Biff.
Mulțumesc, dle președinte.
Nu pot descrie în cuvinte cât înseamnă asta pentru mine.
Dar voi încerca.
Când treci printr-o tragedie care-ți schimbă viața cum am pățit eu,
îți faci niște reevaluări privind lucrurile importante.
Cine ești. Știm cine suntem, domnule?
Suntem cultivatori de alune, adică americani.
Ne păzim valorile tradiționale cu prețul vieții.
De aceea, sprijinul secretarului Kreps pentru a respinge legea
este bine intenționat, dar naiv.
Inima ei bate cu sânge roșu, alb și albastru?
- Dle președinte, nu asta e... - După cele pățite de mine,
știu că poți fi guvernat doar de inimioara asta.
Știți ce îmi spune inima, domnule?
Dacă sud-americanii nu-și pot aduce marfa pe piețele noastre,
o să se ducă la comuniști.
Asta vrem în curtea noastră?
Nu. Ceea ce vrem în curțile noastre
sunt toboganele, cârnații pe grătar
și femei capitaliste în bikini minusculi cu buline.
Deci, dle președinte,
trebuie să semnați legea de ridicare a embargoului pentru America de Sud.
Mincinos nenorocit!
I-am spus Juanitei că avem o problemă, dar nu m-a ascultat.
M-am gândit să fiu sincer, domnule.
Cu Lottie și copiii în parcul ăla de distracții din cer,
nu mai pot să tac în privința lucrurilor care contează.
Viața e prea scurtă.
Mi s-a spus să-l găsesc pe Kenneth Swiggens și să-l scot teafăr.
- Cine ți-a spus? - N-am permisiunea să spun.
Cine știa...
Pot spune doar că există un plan. Da?
- Credeam că știi. - Am auzit niște zvonuri.
Deci, n-ai ascultat transmisia?
Nu știu ce e aia.
Dar te asigur că sunt fidel întru totul cauzei.
Sper să fie așa, Herr Swiggens.
Spune-mi pe numele meu german. Moritz.
Iar tu ești?
REGATUL UNIT
Binecuvântează-ne, Doamne, pe noi și darurile Tale
pe care le primim din belșugul Tău,
prin Hristos, Domnul nostru. Amin.
Foarte bine.
Acum, să repetăm înainte de a lua cina.
Mary, măicuță, mântuiește-ne pe noi.
Patricia, măicuță, mântuiește-ne pe noi.
- Și tu, draga mea. - Rebekah.
Haide! Spune-mi numele tău de botez.
Numele meu este Rebekah Kreutzer.
Copii, familiile voastre au sacrificat totul
ca să vă pună la adăpost.
De aceea, veți folosi mereu numele vostru creștin.
Și veți uita trecutul.
Asta este ultima voastră șansă de supraviețuire.
Nu primește cină fata care nu-și știe numele.
E un mare vorbăreț.
N-a deschis gurița ani de zile. Nici măcar un cuvânt.
Nu-i așa, Eric? N-ai deschis gurița ani de zile.
A venit prietenul tău.
Strigați-mă dacă nu e cuminte. Își mai iese din fire.
Vom fi bine.
Salut, Eric!
Sunt Joe Mizushima.
Am făcut instrucție împreună. West Hill.
Mai ții minte?
E frumos aici.
Poți desena multe lucruri frumoase.
Credeam că ai avut noroc chior
când armata te-a trimis la Edgewood în loc de Vietnam.
Acum văd că ne-au trimis pe amândoi la război.
Ascultă... încerc să-l găsesc pe nenorocitul
care conduce aceste experimente.
Cel care ți-a făcut asta. Îl cheamă Oskar Hauptman.
Încercăm să-i aflăm porecla.
Dar totul e secret. Nu există dosare, nu există martori.
Eu...
Se pare că e un nazist adus aici de guvern după terminarea războiului.
I-au dat o viață nouă, o identitate nouă.
Îmi spui numele lui, Eric?
E OK.
Mi-a părut bine să te văd.
Știu că-ți plăceau filmele kung-fu.
Și westernurile.
Te urcai pe masă la popotă
și jucai scenele tale preferate.
Îmi amintesc că aveai o soție. Și un copil.
Îți plăceau The Dodgers.
Și Isley Brothers. Și ce mai era? Devil Dogs.
Îmi amintesc că erai bun cu mine. Singurul care era așa.
Îmi amintesc că mă făceai să mă simt ca și cum aș fi fost
o persoană.
O persoană.
Mulțumesc.
Un caz misterios în Westchester
în care explozia unei mașini a ucis un bărbat necunoscut.
Autoritățile anchetează cauzele
și caută să identifice victima și proprietarul mașinii neînmatriculate.
În alte...
Dinții rozătorului ăstuia sunt ascuțiți.
Acest Meyer Offerman.
O fi aflat că Alexander și Lukas îl urmăreau.
Durerea pe care-ai suferit-o, Tobias,
furia, frustrarea, da?
Un jidan jegos ți le-a provocat.
Furia pe care o simți... Oțelește-ți inima cu ea.
Folosește-o ca armă.
Ca să nu mori rușinos ca frații tăi jalnici.
Să fii ucis de un evreu bătrân și cocoșat?
Există un mod mai rușinos de a muri?
Travis, găsește-l pe acest Meyer Offerman și elimină-l.
Ia și cavaleria, dacă e nevoie.
N-ai grijă. Știu cum să termin treaba.
Dacă mă lăsai pe mine, ar fi fost rezolvată de prima dată.
Bubbeleh, arăți minunat.
- Ce e? Ai emoții? - Vreau să iasă totul perfect.
Păi...
Nu-i spune mamei.
Nu poți pune Manischewitz într-o sticlă.
În ziua în care m-am însurat cu mama ta,
turna cu găleata în shtetl.
Cavalerul meu de onoare, Moishe, făcuse febră tifoidă.
Ne temeam că va vomita pe rochie.
Dar ar fi fost perfect oricum. Știi de ce? Fiindcă ne aveam unul pe altul.
Crede-mă, Amy, doar de asta ai nevoie.
Câtă vreme ne avem unul pe altul,
va fi bine.
Ce e, tată?
Ce pictură!
Avem un tânăr Rembrandt aici!
Îți place, tată?
Trebuie să plecăm,
scumpule.
Mai am de pictat pasărea, tată.
Mai târziu, Aaron.
Ești cu mine, scumpule.
Facem o mică excursie.
Haide! Deschideți!
Ce mai vrea micuța ta gașcă?
Știi ce scrie aici?
Ce e simbolul ăsta circular?
Nu știu.
Câteva fraze sunt scrise în germana veche.
Pare o republicare a unei povești SF de la sfârșitul secolului XIX numită Vril.
„O rasă supremă,
„trăind sub pământ, care pune la cale o bătălie,
„o revoluție.
„Plănuiau să cucerească întreaga lume.”
Naziștii au luat Vril ca sursă de inspirație spirituală.
Dar versiunea asta a fost corectată. Nu cu inspirație, ci cu instrucțiuni.
De aici și titlul: Cartea rasei viitoare.
Începem.
Nu, scuze.
Manualul rasei viitoare.
Trei, doi, unu.
Explozia e insuficientă.
În câmp deschis, da.
Dar într-un spațiu mic și delimitat,
va spulbera până și gândacii.
Ziegler a fost, nu?
Ziegler ți-a spus să mă cauți, ja?
Un Mercedes n-ar păți asta, nu?
Ce mai face Ziegler?
Știi tu, îmbătrânește, ca noi toți.
Ce faci, Moritz?
Colonelul Ziegler? Nu există niciun colonel Ziegler, curvă proastă!
Pentru cine lucrezi? Wiesenthal? Mossad?
Ești o nenorocită de jidancă?
Îmi faci greutăți, Moritz.
La 19:00 am tren înapoi la Washington, așa că, dacă ai întrebări, pune-le acum.
Danny a spus că sunt mii de naziști care trăiesc în SUA.
- Așa e. - Cum e posibil?
Cum au ajuns aici? Pe furiș?
Nu pe furiș. N-a fost nevoie. Au fost aduși. La clasa întâi.
Caviar, șampanie, toate pe cheltuiala Unchiului Sam.
Spui că guvernul SUA i-a adus aici?
Oamenii ăștia sunt responsabili de moartea...
Evreilor, homosexualilor, intelectualilor, comuniștilor, da.
Guvernul înghite toate astea. Agent Morris, ai condus vreodată un Ford?
- Da. - Ai zburat peste ocean?
Ai văzut Albă-ca-Zăpada și cei șapte pitici?
Cei responsabili de astea sunt cei care-i vor și pe evrei exterminați.
Mai încet.
La sfârșitul războiului, Unchiul Sam a recrutat în secret
naziști în funcții înalte înainte să-i ia sovieticii.
Pentru a-i folosi ca spioni, savanți, ingineri, orice.
- S-a numit Operațiunea Agrafa. - De ce „agrafa”?
După ce documentele incriminatoare au fost îndepărtate...
Da?
...singura dovadă a trecutului lor a fost urma unei agrafe.
I-au izolat, le-au făcut documente curate
și le-au garantat o viață în America.
- Poți proba asta? - Da.
Pietr... Hans Fischer? Doamne! Îmi trebuie dosarele astea.
Nimeni n-o să creadă povestea fără dosarele astea.
Nu e problema mea.
Nu poți să-mi arunci bomba asta și să pleci.
Nu vreau să se afle că eu ți le-am dat.
Nu mi-aș fi iertat-o dacă nu ți-aș fi spus.
Asta nu înseamnă că nu vreau să trăiesc.
Ăștia sunt genul care te ucid pe tine și pe toți cei dragi ție.
Genul pentru care o față desfigurată e floare la ureche.
Află restul și adu-i în fața justiției. Nu mă amesteca și pe mine.
Scuze, am de prins un tren.
SINAGOGA TEMPLE ISRAEL
Coborâți!
Bărbații în stânga!
Femeile și copiii în dreapta!
Haideți!
Bărbații în stânga!
Femeile și copiii în dreapta!
Bărbații în stânga!
Femeile și copiii în dreapta!
De ce?
Ca să prelucrăm actele mai repede.
Vă reuniți înăuntru.
Ceva nu e-n regulă. Rămânem împreună.
Iubitule...
Împreună. Pricepi?
Ține-mă de mână, Aaron. E OK.
Totul va fi bine, băiatul meu.
Nu-ți dau drumul.
Nu m-ați auzit?
Bărbații în stânga!
- Nu! - Mindeleh...
Femeile și copiii la dreapta!
Am spus „dreapta”!
Rămâne cu mine, tatăl lui.
Am spus „dreapta”!
Oricum, ne reunim. Lasă-l să rămână cu tatăl lui.
- Rămâne aici! - Dă-i drumul!
Trebuie să stăm împreună.
Înapoi!
Nu-mi las copilul.
De ce zăboviți?
Scuze de întârziere.
Vă rog.
E copilul meu.
E copilul meu!
Copilul meu!
Ia copilul! Gata cu smiorcăiala!
Nu-ți dau drumul!
Nu-ți dau...
Nu-ți dau drumul...
Murray!
Îmi poți da drumul acum, tată.
Acum îi voi invita pe părinții miresei
să recite a cincea binecuvântare din cele șapte.
Amin.
Biff.
Mi-ar plăcea să pălăvrăgim,
dar începe Love Boat în 20 de minute și Dottie face sos de ciocolată cald.
Reptilă parșivă ce ești!
Doamne! Juanie.
În mod normal, ți-aș spune că-mi pare rău
dacă respectarea valorilor mele morale ți-a produs suferință.
Dar dr. Susan, consiliera mea pe probleme de suferință,
mi-a zis: „Biff, de la moartea groaznică a soției și copiilor tăi,
„n-a fost zi în care să nu-ți ceri scuze că ai fost singurul care a supraviețuit.
„Gata cu scuzele!” Cuvintele dnei dr. Susan, nu ale mele.
Ai profitat de mine ca să-ți faci o reputație.
Stai să vezi când le voi spune tuturor ce monstru abject
și mârșav ești, de fapt.
Doamne!
Ascultă, curvă și muistă bătrână!
Dă-te naibii din calea mea!
Altfel, cabinetul în care vei ajunge va fi în nenorocitul meu de beci.
În care o să te îndes ca pe carnea de câine în chalupa.
Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine. Hai s-o facem din nou, cât de curând.
Johnnie Walker, roșu, cu gheață, te rog.
Ești pregătit?
Sunt stors ca un castravete de mare într-o orgie cu sirene.
Pe asta n-am mai auzit-o. Te vei descurca.
Atenție, toată lumea! Aplauze pentru Jonah Heidelbaum!
Jonah!
Așa.
Ce faceți în seara asta, Brooklyn? Cum vă simțiți?
Foarte bine.
Scuze.
Voiam să-mi cer scuze că nu m-am pregătit.
Birkat kohanim.
Unii știu, am fost ales în ultimul moment s-o înlocuiesc pe safta mea.
Ruth...
ar fi foarte dezamăgită de mine în această clipă.
Însă există o rugăciune pe care o știu
destul de bine, fiindcă safta mi-o spunea în fiecare seară.
Spunea că îi dă curaj și speranță
în zilele proaste.
Că este mai puternică decât orice armă sau armură.
Spunea că această rugăciune, birkhat hagomel,
îi dădea superputeri și alte căcaturi...
Alte lucruri. Scuze.
Lucruri. N-am vrut să vorbesc urât.
Deci, m-am gândit să v-o spun în seara asta vouă,
Amy și Ben.
Din partea mea.
Și, astfel, din partea ei.
A fost bine.
Stai să înțeleg.
Îi avem pe cel care face jucării, pe chimistă și pe fratele ei.
Detectivul și soția lui însărcinată dispăruți în Florida.
Un jurnalist nebun, copilul din magazin,
o bunică moartă în Brooklyn cu un nepot orfan
de care spui că e în cârdășie cu Meyer Offerman.
Sună nebunește, dar...
- Toate te-au dus la... cum îi spune? - Operațiunea Agrafa, domnule.
De ce nu mi s-a spus până acum?
Nu cred că m-ați fi ascultat, dle.
Te ascult acum.
Trebuie să iei o pauză.
Știam că n-o să mă credeți.
Nu te scot pe tușă fiindcă nu cred în tine.
Ci pentru că cred. Uită-te la fața ta, Morris!
Trebuie să anunț superiorii înainte să mai faci ceva pe cont propriu.
- Deci, nu e în fișa postului? - Nici într-a mea, cred.
Dacă e ceva uriaș, după cum zici, dacă sursa ta are dreptate,
trebuie să mă ocup personal.
Aici e sinagoga. Lasă-mi-l mie pe evreul bătrân.
Fir-ar să fie! Kosher Nostra.
Ce faci?
Ăia sunt înarmați. Am o idee mai bună.
Lașule!
- Bravo, băiete! - Mulțumesc.
Ești mai celebru decât Art Garfunkel.
Art Garfunkel e faimos printre evrei, deci, mulțumesc?
Serios? Cred că are o voce bună. Frumoasă.
Cum de nu porți un colier chai
când toți ceilalți bărbați evrei îl poartă?
Fiindcă am dăruit colierul femeii pe care am iubit-o.
Și n-am mai purtat de-atunci.
Dă-mi-l! E al bunicului tău.
Tu ești...
Stai puțin!
Bună!
- Murray. - Ce e?
În 30 de ani, n-ai spus niciodată cuvântul ăla.
- Amin. - Și ce?
Nu pot fi recunoscător?
Felicitări!
- Joe. - Am făcut rost de un nume.
- Ce? - Am un nume. Tim Randall.
Alt nume al Fantomei. Putem să dăm de el.
Mazel tov! Evrei, evreice, mă bucur să-mi văd poporul.
Bună! Ce faci? Mă bucur să te văd.
Ce să zic? Fanii mă iubesc.
Da. Ai găsit ceva în carte?
Da. În genul „Ești acolo, Doamne? Sunt eu, Adolf”.
E un manual cu instrucțiuni.
Vor război, Meyer. Cred că vor să înființeze Al Patrulea Reich.
Joe! Ce face?
Nu aici, Joe. Vino aici înăuntru.
- De ce ne-ai lăsat baltă? - Am luat cadoul de nuntă, idiotule.
- Încetează! - Haide!
- La naiba! - Încetați!
- Azi a mai încercat unul să mă omoare. - Trădătoare nenorocită!
Du-te afară și deschide naibii portbagajul!
Cine naiba e ăsta?
- Lupul? - Nu e Lupul pe care-l știu eu.
Harriet, livrează cadoul numai după ce se termină nunta.
Joe, calmează-te. Urmărește-ți pista.
Du-te!
Hai, omule!
Unde l-ai găsit?
Într-un butic de cadouri din Alabama.
Se pare că țărănoii ăia sunt buni la ceva.
E adevărat ce mi s-a spus?
Că te-ai apucat să-i omori pe ceilalți.
Fără o verificare corespunzătoare.
Avem un cod.
Un cod? Așa să fie, Meyer?
Sau e ceva cu care ne amăgim
ca să credem că nu suntem ca monștrii pe care-i urmărim?
Poate suntem monștri.
Dar nu ca ei. Noi avem o scuză.
Ne-a creat războiul.
- Bună dimineața, măicuță. - Bună dimineața, copila mea.
Mă cheamă Harriet.
Mântuiește-ne pe noi.
Unde naiba ai...
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Ce naiba tot spui? Cine ți-a făcut asta?
Am încasat-o la o arestare. Atâta tot. E OK.
- E cazul ăla, nu? - Nu-i nimic. Sunt bine! Încetează.
Ascultă... M-am gândit.
Chestia asta dintre noi? E prima mea relație serioasă și...
După ce ne-am cunoscut, eu am vrut să nu ne grăbim.
Nu știam dacă sunt pregătită pentru ceva serios,
iar tu voiai ceva rapid.
- Nu face asta! - Nu cred...
- E o prostie! - Vreau puțin spațiu.
- Totul a fost prea repede... - Minți!
Spațiu? Asta-i tot ce poți să spui?
- Probabil vrem lucruri diferite. - De ce naiba faci asta?
Îți spun adevărul.
Ce e? Ți-e teamă?
- Nu vrei să faci asta. - Vreau să fac asta. O fac.
Du-te dracului, Millie Morris!
Mă iubești.
Știi că mă iubești și spui numai prostii.
Vreau doar să dorm. Nu vreau să vorbesc despre asta.
Vreau să mă întind lângă tine. Nu vreau să mă gândesc la nimic.
Cadoul de nuntă e la subsol.
Intrarea din spate?
- Sau din lateral? - De pe acoperiș.
Asta e o bibliotecă.
Despre noi.
Cum a făcut rost de astea?
Îl așteptăm să vină sus, apoi îl împușcăm.
E înconjurat și acum de jidani înarmați cu puști AK-47. Nu.
Plecăm. Trebuie să fie o altă cale.
La naiba cu altă cale! Trebuia să-l ucidem în sinagogă.
Mi-a ucis frații.
Poate să aibă toți evreii cu el, eu tot îi tai ciocul ăla de jidan.
Ești un idiot. Trebuie să plecăm.
De când îmi dai tu mie ordine?
Mulțumesc.
De unde vine? Mergeți acolo.
Acolo!
Aduceți un stingător!
Salvați ce puteți!
Bine.
Salvați ce puteți.
Subtitrarea: Dan Butuza
Redactor Anca Tach