- Ăsta era tot bagajul Ciorii. - Asasinii au bagaje mici.
Un bilet doar dus către Caieiras. Credeți că Hitler e acolo?
Klaus a spus că singura care-l vede este Cioara.
- Deci mergem? - Mergeți și vedeți ce găsiți acolo!
Ia-i cu tine pe falsificatoare și pe actor!
- Ima, actorul ne poate face probleme. - E potrivit pentru asta.
Și, dacă nu se mai întoarce, ăsta e riscul meseriei.
- Riscul meseriei? - Tu rămâi aici cu mine.
- Ima... - Vei rămâne aici.
Fiți discreți! Hitler e la o aruncătură de băț.
Ai grijă acolo!
O să-i fac praf.
Dar nu pe evrei!
Pe Joe.
Nu poți fi sigur cum reacționează atunci când o să-i vadă.
Loialitatea poate fi adânc îngropată.
La fel ca și dragostea.
VÂNĂTORII
Vreau să mulțumesc unei persoane fără a cărei generozitate
nimic din toate astea n-ar fi fost posibil. Meyer Offerman.
Meyer, vino aici, te rog!
- Te rog. - Mulțumesc foarte mult.
Întotdeauna am știut că voi ajunge pe scenă. Mulțumesc mult.
Mă bucur foarte mult că am putut fi cu toții aici.
Deși mă tem
că e posibil să pierdem câțiva dintre acești minunați artiști evrei
în teatrele de pe Broadway.
Sunt îngrijorat. Ar trebui să fiu îngrijorat de asta?
Ca mulțumire pentru generoasa dv. mitzvah, considerăm potrivit să primească numele
de Teatrul Meyer Offerman al Templului Israel.
Mulțumesc foarte mult.
Vor 30 de milioane?
Spune-le că suntem bucuroși să creștem producția...
Ce-i asta? Te sun eu înapoi.
Ce naiba... Edward!
Ce... Unde naiba e?
- Ești... - Tu?
Te rog, lasă-mă să explic!
Acum câteva zile am văzut, pe caietul de lângă telefon, numele unei femei
și o adresă din Los Angeles.
Așa că am avut un presentiment și am sunat la biroul profesorului Morel.
A zis că nu există nicio excursie în Israel.
Apoi am sunat la American Expres. Și iată!
O plată pentru două săptămâni la Hotelul Palladio din Buenos Aires.
Așa că am băut câteva pahare
și m-am trezit în avion, venind încoace.
Parcă era o scenă dintr-un film prost.
Deci, cum este room-service-ul?
- Clara... - Sam, cine este Millie?
Ești îndrăgostit de ea?
- E o agentă FBI. - O agentă FBI?
A investigat asasinarea bunicii mele.
M-am dus cu avionul la Los Angeles ca să o văd, fiindcă am aflat ceva despre cineva.
O persoană pe care o caut de mult timp
și care se află aici, în Argentina.
Cine?
Sora bunicii mele, Chava.
Safta mea credea că a fost singura supraviețuitoare a războiului din familie.
Se pare că, în timp ce făceam cercetare pentru disertația mea,
am dat de numele unei supraviețuitoare.
Chava Apfelbaum.
Am investigat mai adânc și am descoperit că a evadat din lagăr.
Așa că am zburat în LA ca să îi cer ajutorul lui Millie.
A aflat că e în viață și locuiește aici, așa că am venit să o găsesc.
- De ce nu mi-ai spus? - A fost o prostie. Am greșit.
Îmi pare rău. Am vrut să mă asigur că e adevărat.
Îmi pare rău. Am greșit.
Știu că nu voi umple niciodată golul lăsat de bunica ta.
Dar, dacă mă vei lăsa să locuiesc în el alături de tine, nu va mai fi așa mare.
Te iubesc.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, bine?
Vreau să o cunosc.
- Vrei să o cunoști? Nu. - Poftim?
Nu, nu cred... Este...
- Ce? - Ciudată.
A fi ciudată face parte din a fi o strămătușă, nu-i așa?
Azi, la prânz.
- Azi? Nu cred că este posibil... - Nu era o întrebare.
La prânz e bine.
Crezi că nu știu ce înseamnă să-i minți pe cei dragi ție timp de atâția ani?
Eu am fost cea care a mințit-o pe Ruth.
Știind ce știam, dar ascunzând de ea.
Deci nu îndrăzni să te dai lovită, când eu ți-am purtat povara,
Ima!
Toți avem dreptul asupra propriului trecut, Rebekah.
Eu am asupra trecutului meu, cum tu ai asupra alui tău.
L-am găsit. El este.
- Nu este. - Ba da.
Ce ți-am zis în ziua în care ne-am cunoscut?
Ți-am promis că îl voi găsi. A durat ceva timp.
Dar întotdeauna mă țin de promisiune.
Mulțumesc, Ima.
Mulțumesc!
Ar trebui să pleci.
Georges și ceilalți vor fi plecați o mare parte din zi.
Asta ar putea fi singura ta șansă.
Mulțumesc.
Nu sunt acel om. Ești creștină.
Ba ești.
- N-o voi face. - Ba da.
Ești o femeie cu frică de Dumnezeu.
Nu sunt acel om.
FBI INTENSIFICĂ CĂUTAREA UCIGAȘULUI EPISCOPULUI
Alo?
Danny...
Millie? Millie, unde naiba ai fost?
A trebuit să plec din LA pentru câteva zile.
Millie, ascultă...
Ascultă!
Scrie în cartea ta că agenta Melanie...
Sau cum naiba o cheamă...
...nu poate face nimic greșit și, dacă totuși face, atunci, nu e greșit.
Crezi asta?
M-au sunat cei de la FBI, Millie.
Te caută.
Ce ai făcut?
- Ești bine? - Da.
Unde te duci?
În afara orașului, după actele de investiții ale lui Rhinehart.
- Nimic interesant. - Vin cu tine.
Nu pot sta aici toată ziua. O iau razna.
Atunci, haide!
Există doi simpatizanți naziști care trăiesc în acest oraș.
Dacă Cioara venea să-l vadă pe Hitler, pariez că ei sunt paznicii.
Dețin un magazin de antichități. Voi veți fi doi tineri căsătoriți.
- Eu voi fi designerul vostru de interior. - De ce nu poți fi tu soțul meu?
Publicul n-ar crede niciodată că o femeia atât de frumoasă
e măritată cu acest bărbat superb.
Ador să cumpăr vechituri!
Ați fost vreodată la Berkshires? E un loc minuscul în Lenox.
- Doamne! Au cele mai drăguțe lămpi! - Ești bine?
Da. Minunat. Grozav. Beton. Teflon. Tef-Lonny Flash.
Iubito, haide!
Ești drogat!
- Doar puțin, ca să mă simt mai bine. - Iar, Lonny?
- Bine. Du-te dracu'! - Iar?
Ai fi putut distruge tot, ne-ai pus pe toți în pericol.
Când te-ai apucat de mizeria asta?
Ai idee câte risc ca să fiu aici?
De ce naibii ai venit în Argentina?
Pentru tine. Pentru că veneai tu.
M-am apucat de mizeria asta când ai plecat. Bine?
Bine?
Lonny!
PROCUROR GENERAL - LOUIS J. LEFKOWITZ
Cum puteți fi sigur că el a fost?
- Că a fost acest domn... - Von Staub.
Pentru că, domnule Procuror General,
ochii mei nu pot uita fața unui bărbat care a ucis copii.
- Dră Apfelbaum... - „Dră Apfelbaum”, știu.
Am mai fost în alte birouri ca acesta.
Toți oficialii de rang înalt au spus același lucru.
N-am nevoie să aud un alt refuz arogant
de la un om atât de ocupat
încât nu are timp să ancheteze crime împotriva evreilor.
- E hotărâtă. - Da, mereu a fost.
Louis, îmi cer scuze pentru asta. Dar îți mulțumesc pentru timpul acordat.
- O să mă interesez. - Poftim?
- O să investighez. - Nu, e în regulă, serios.
- O să-mi pun echipa la treabă. - Nu trebuie.
E o femeie bătrână. Are multe dureri și e confuză. Și...
Nu cred că există mult adevăr în ceea ce spune.
Nu vreau să-ți irosesc timpul, dar e o prietenă a mea, deci...
- Am vrut doar să se simtă auzită. - Înțeleg.
Mulțumesc, Louis.
Am fost atât de sigură că prietenii tăi, relațiile tale,
senatorii, congresmenii, procurorul general...
Nimic. N-am reușit nimic. Nimeni nu ne crede.
„Niciodată”, așa am spus. Niciodată.
Nu mă voi opri.
N-o să renunți, nu?
Nu pot. Tu poți?
Ce-ar fi dacă am face-o noi?
Luăm o echipă și o facem noi.
Asta este fata cu care te vei căsători?
Una care străbate jumătate de planetă,
pentru că a citit un nume pe o agendă de telefon?
Este evident că e dementă.
- Ce? - De fapt, e genială.
Și, dacă anulez planurile, va deveni suspicioasă.
Va afla ce punem la cale. Deci, noi trei, la prânz.
Ce? Crezi că mie-mi convine?
Am rugat-o pe Mindy să se dea drept tu, dar s-a băgat în pat
și se uită la telenovele argentiniene.
Îți place de fata asta?
- O iubesc. Va fi soția mea. - Atunci, nu iau masa cu ea.
Dacă o iubești, îi vei spune că ai mințit în legătură cu strămătușa,
că te afli aici pentru că ai o aventură cu o altă fată
și că anulezi nunta.
Bam, gata, rezolvat!
Va fi familia mea, Chava. Și a ta.
Vine la prânz.
Apoi pleacă acasă și nu o să bănuiască nimic.
Apoi îl găsim pe Hitler, îl ucidem și încheiem povestea.
Mă duc înapoi la Paris, mă căsătoresc cu Clara, îmbătrânim
plictisitori și fericiți împreună. Asta se va întâmpla.
- Asta mi se va întâmpla. - Nu. Asta i se va întâmpla lui Sam.
- Nu e ceea ce ți se va întâmpla ție. - Știai despre mine.
Chiar și după ce a murit. Și tot nu m-ai căutat niciodată.
Măcar atât poți să faci.
- Gătesc pui. - Fac o rezervare.
Nu așa va cunoaște familia. Gătesc pui.
Pui să fie!
- Ce facem, Biz? - Îți spun eu ce facem.
O să-i hrănim cu niște gloanțe pe Marte.
Și tăiați!
Foarte frumos. Bine, mai departe.
Grozavă dublă! În regulă, cred că am reușit.
Mă duc în rulota mea.
Am reușit. A fost o dublă grozavă.
Gloanțe pe Marte.
Du-te dracu'!
Nu!
- Ce dracu'? - Ieșiți afară! Haideți!
Ieșiți afară!
Ce naiba? Cine naiba ești?
Cine naiba ești tu? Ești un dezastru.
Locul tău e într-o latrină, dobitocule!
- Sun la pază. - Mai taci!
- Ce dracu', omule? - Eu sunt paza, bine?
Nu-mi pasă pe cine suni.
Bei până nu mai știi de tine,
ne dai înapoi cu 100 de ani cu toate poveștile astea nenorocite.
Uită-te! Ne faci reclamă proastă.
Știi ce zice lumea? „Iar evreul ăsta!”
Nu-ți pasă de nimeni în afară de tine.
Cine dracu' ești? Și cum dracu' ai intrat aici?
Bunicul tău era ca tine.
- Bunicul meu? - Un nenorocit cu aere de divă.
Chevy Chase de la Teatrul Idiș.
Dar a compensat pentru toate mizeriile fiind un actor grozav.
Stai! L-ai cunoscut pe bunicul meu?
Nu personal. Tu ce știi despre el?
Tatăl meu vorbea rar despre el.
Dar bunicul tău a fost închis în lagăr.
Și, de fiecare Shabbos, noaptea târziu, bunicul tău interpreta.
Pe toți cei mari: Șalom Aleihem, Brecht, Shakespeare.
„Nu are un evreu ochi?
„Nu are un evreu mâini, organe, dimensiuni, simțuri?
„Dacă ne înțepați, nu sângerăm?”
Gardienii l-au prins, desigur. L-au împușcat de două ori. A murit.
Dar, de fiecare Shabbos,
îi elibera pe oamenii din acea baracă
și îi transporta în lumi îndepărtate.
Gloanțe pe Marte 2.
Ce naiba... Ce naiba e asta?
Cândva ai jucat în Hamlet.
Ai jucat în Othello. „Cel mai mare actor tânăr al timpurilor noastre.”
Ce s-a întâmplat?
Nu știu.
Nu știu. Pur și simplu s-a întâmplat.
Ești nepotul lui Feivel Flazsenstein.
Ești făcut din același aluat ca el.
Crede-mă, îl văd în tine! Și te văd pe tine, Leonard.
Da, te văd.
Am o oportunitate pentru tine,
mai mare decât orice rol pe care l-ai putea juca.
Pot să iau loc?
Fă ce vrei cu viața ta, Lonny!
Dar, ca să faci asta, trebuie să fii treaz. Pentru viețile noastre.
Și pentru a ei.
Eram în iad.
Dar noi nu credem în iad, ceea ce este minunat.
Dar eram în versiunea noastră de iad.
Ultima dată când mă drogam, fiecare minut din fiecare zi, mort de drogat...
Trăgeam, băgam, gustam, turnam
și sugeam orice și pe oricine doar ca să nu-mi văd fața.
Ca să nu-mi pot aminti cum mă cheamă. Ca să nu știu că sunt singur.
Apoi, într-o zi, a venit un bătrân în rulota mea
și a început să-mi zică o poveste despre bunicul meu,
despre ce erou a fost și cum sunt făcut din același aluat ca el.
Și cum aș putea fi la fel ca el.
Așa că am luat pumnalul și m-am alăturat unei familii...
Și chiar am simțit că sunt cineva.
Că exist.
Și partea amuzantă este
că totul a fost o minciună.
Nu l-a cunoscut pe bunicul meu.
Și acum îmi dau seama că nu mă cunoștea nici pe mine.
Am văzut
toate filmele tale.
Și ești un actor groaznic. Nu în ce privește rolurile din filme.
Ci în acest rol, Lonny Flash,
pentru că cel mai mare rol al tău este cel pe care te-ai născut să-l joci.
Leonard Flazsenstein.
Tu.
Și cred că ea ar fi de acord. Ăsta este rolul care i-ar plăcea.
Rolul în care Roxy te-ar putea iubi.
Pe tine cel adevărat.
Doamne, ești atât de chipeș!
Mi se pare enervant.
- Ar trebui să-i găsim pe bâlbâiți. - Lonny!
Chava ne-a trimis pe noi trei dintr-un motiv. Aveți nevoie de mine.
Când ajungem acolo, rămâi în mașină.
Deci unde mergem?
Știu că nu mergem doar ca să ridicăm niște dosare.
O să găsesc un bărbat
pe care-l caut de foarte mult timp.
ANGLIA - 1976
Veniți, credincioși Veseli și triumfători
Veniți voi Veniți la Betleem
Veniți și priviți-l
S-a născut regele îngerilor
Știu ceva de la Kool & the Gang?
Meyer Offerman.
Maica stareță m-a îndrumat către tine.
A spus că orfelinatul are nevoie de un acoperiș nou,
un boiler și 20 de paturi noi.
Și se întâmplă să vreau să fac o donație considerabilă.
Este un act foarte caritabil din partea dv., dle Offerman.
Offerman. Mulțumesc.
Dar, dacă îmi permiteți,
de ce ar face un individ ca dv. o donație către biserică?
Un individ ca mine?
Poftim? Adică un evreu?
De ce s-ar dona o femeie ca tine către biserică?
- Poftim? - Tatăl tău era evreu.
Iisus era evreu, da.
Nu Iisus.
Tatăl tău, Rebekah. Tatăl tău.
Hiram Kreutzer.
Încă-l mai auzi, nu-i așa?
Zgomotul motorului în timp ce tatăl tău te înmâna unei femei
pe fereastra trenului.
Poate că ți-a spus că mergeați într-o vacanță.
Cât timp a durat până ți-ai dat seama de ce tatăl tău a făcut asta?
Ascultă cu atenție, imbecil hodorogit!
Te înșeli amarnic dacă ai impresia că aș ezita să-ți retez
capul ăla de pe nenorocitul tău gât
în fața acestor dragi îngerași.
Mulțumesc. Tocmai de aceea sunt aici.
Ți-am citit dosarul. Oxford. MI6.
Colegii mei și eu alcătuim o echipă
care să pună capăt gunoaielor naziste care au scăpat.
- Niciodată. - Poftim?
Ai întrebat când mi-am dat seama ce a făcut tatăl meu pentru mine.
Răspunsul este „niciodată”, fiindcă ar fi trebuit să mor cu el.
Aș fi preferat să mor cu el, dacă însemna să mai pot sta o zi în brațele lui.
Deci mulțumesc, dle Offerman. Îmi pare rău că ai bătut atâta drum.
Dacă îți dorești să răzbuni moartea tatălui tău,
nu vei reuși asta prin serbări și caritate.
Trebuie să te alături acestei cauze. Este singurul mod.
Tatăl tău te-a urcat în acel tren pentru ca într-o zi
să poți coborî.
Nu fi emoționat!
Nu sunt emoționat. Sunt evreu. Așa arătăm noi mereu.
Bună!
- Bună? - Shalom!
Shalom, dragul meu nepot!
O, Doamne! Tu trebuie să fii...
Clara. Mă bucur atât de mult să vă cunosc!
Uită-te la tine!
Abia pot să-ți văd shyna punim a ta în spatele tuturor acestor flori.
Ce drăguț!
Intrați!
Ăsta e hotelul lor.
Este delicios! Mulțumesc.
Este o rețetă veche.
Sunt sigură că n-ai mai mâncat așa ceva. E o rețetă evreiască de bază.
E rețeta stră-străbunicii lui Sam. Istoria cuiva este tot ce contează.
Deci, Chava, de ce America de Sud?
Am locuit în Londra o vreme
și m-am mutat aici în urmă cu zece ani, pentru muncă.
Urmăream un contract anume de mulți ani.
Ce minunat! Și ai reușit să-l obții?
Nu încă. Dar îmi place să alerg după ceva.
Clara studiază neuropsihiatria la Sorbona.
Va primi o funcție importantă la o clinică renumită de cercetare.
Neuropsihiatrie.
Cu ce se ocupă părinții tăi, scumpo?
Sunt colecționari de artă în Londra. Au o galerie pe Savile Row.
Colecționari de artă.
Un hobby drăguț pentru oameni bogați, nu-i așa?
Colecționarea... Să iei ceva care nu-ți aparține,
dar să-l revendici ca fiind al tău.
Deci, când este ziua cea mare?
Pe 10 octombrie la Paris.
Octombrie? Te voi pierde atât de curând, Sam!
Dar mă vei câștiga pe mine.
Deci va fi o nuntă evreiască?
Încă mai am tallit-ul străbunicului tău.
- Nu voi purta un tallit. - De ce nu?
Pentru că te căsătorești cu o shiksa, îți vei șterge identitatea?
Lucrul pentru care strămoșii tăi au luptat și au murit.
Safta ta se răsucește în mormânt.
Dacă Sam vrea o nuntă evreiască, mi-ar plăcea să onorez asta.
În ultimul an și jumătate am învățat cum să fac challah.
Am cântat Dayenu. Am ținut două sederuri. Am învârtit dreidelul.
Am ascultat sunetul șofarului și rugăciunile minian.
I'm Not a Nut, Elect Me, de Lenny Bruce.
Nu vreau ca Sam să-și șteargă identitatea.
M-am îndrăgostit de el pentru cine este și asta include faptul că este evreu.
Nu știu cum te așteptai să fiu, dar îl iubesc, Chava,
din tot sufletul.
Iar el mă iubește din tot sufletul lui.
Este cel mai bun, blând
și loial om pe care-l cunosc.
Am avut și eu o iubire odată.
Una pentru care aș fi ținut un discurs stupid ca ăsta.
Numele lui era Zev. Ne-am cunoscut după război.
Lucram în același domeniu.
Ne-am îndrăgostit.
Am fost împreună 20 de ani.
Dar unul dintre noi l-a pus pe celălalt înaintea muncii, iar celălalt...
Ei bine, ea crede
că munca e cel mai important lucru.
Cred că Zev a fost norocos
că a putut să te iubească atât de mult timp.
Poate că ar trebui să mai bem niște vin.
- Cred că am băut destul vin, nu? - Nu. Îți țin eu companie.
Dar oare poate această shiksa să meargă la baie înainte?
Desigur, draga mea. E la capătul holului.
E prea bună pentru tine.
Bună dimineața! Am venit să-mi vizitez tatăl.
A trecut mult timp.
Ai venit aici pentru confesiunea mea?
Nu.
Nu, am venit pentru a mea. E în regulă?
Când eram mică,
tatăl meu
m-a urcat într-un tren.
Un tren care ar fi trebuit să mă ducă într-un loc sigur.
Și tatăl meu mi-a promis
că într-o zi va veni după mine și voi fi iar în brațele lui.
Și iată-mă aici!
Am bătut tot acest drum, am călătorit în tot acest timp,
pentru că tatăl meu a mințit.
Mi-a promis că mă va vedea din nou cândva
și mă aflu aici ca să te întreb: „De ce?”
Sunt aici ca să te întreb de ce a mințit, pentru că ești singurul care știe.
Ești singurul care poate ști.
Doar tu ai răspunsul, pentru că tu ești răspunsul.
Pentru că tu ai transformat acea promisiune într-o minciună,
când mi-ai împușcat tatăl la Bergen-Belsen, pe 2 iulie 1943.
Nu-i așa, Herr Muntz?
Îmi pare rău.
Bună!
Cum vă pot ajuta?
Mă numesc Antonio Costa.
Aceștia sunt clienții mei, Kate și Hamish Hughes.
Tocmai ce au cumpărat o casă de vacanță în apropiere
și vor să o mobileze.
Mă tem că închidem devreme astăzi.
Ne vom uita repede în jur.
Pot folosi baia? A fost un drum destul de lung.
Este în spate.
- Ai grijă cu asta! - Calmează-te!
Nu!
Ce e asta?
Nu știm.
Nu Hitler este cel pe care-l adăpostesc. Este nenorocitul de Josef Mengele.
Îngerul morții, unde este?
Unde este Mengele?
- Nu e aici. - Gitta!
Vorbește! Unde este acum?
- E mort. - Pe naiba!
Acum trei luni a plecat în vacanță,
a avut un accident vascular cerebral când înota și s-a înecat.
Nu am știut mult timp cine era, sincer.
Abia acum câțiva ani i-am aflat identitatea.
Când a murit ne-am dus la presă. Am încercat să vindem povestea.
Da. Și apoi am primit un telefon de la o bătrână.
A promis că ne va aduce două milioane de dolari ca să tăcem.
Cioara.
Și, cu toți acei bani...
n-ar mai trebui să muncim niciodată.
Hreanul îi dă gustul.
Dacă cineva îți spune că nu îi place hreanul,
fugi în direcția opusă.
Pentru ce sunt cuștile?
În timpul liber sunt iluzionistă, draga mea. Nu ți-a zis Sam?
Mătușa Chava este o artistă care face spectacole.
Sunt fotografii de supraveghere,
hărți, nume de ofițeri SS, cuțite și arme.
Da.
Vânăm naziști.
Glumește.
Nu glumesc. Exact asta facem.
Vânăm naziști și îi eliminăm de pe fața pământului.
Dacă e să facă parte din familie,
Clara are dreptul să știe care e afacerea familiei, Jonah.
Numele lui este Jonah, ca în povestea cu balena. Jonah Heidelbaum.
Nu știu de ce și-a ales numele Sam Rabinow, dar sună bine.
Clara!
Nu...
- Clara! - E mai bine așa.
Hei, am găsit ceva!
Numai prostii.
Niciodată nu am...
Ei cred că sunt incapabilă, bătrână.
Știi de unde știu că nu sunt bătrână?
Pentru că trebuia să îmbătrânesc cu tine.
Alo?
Gracias. Haide!
La naiba!
Du-te naibii!
- Doamne! - Lasă-mă să explic! Acordă-mi un minut!
- Voi explica totul. - Nu. De ce?
De ce te-aș asculta, Jonah? Tot ce ai spus a fost o minciună.
- Vrei să știi adevărul? - Da.
Acum trei ani m-am trezit în mijlocul nopții
ca să văd cum un bărbat îmi ucide bunica. A murit în brațele mele.
Am aflat că a murit fiindcă și-a petrecut ultimul an vânând criminali naziști.
Bătrâna asta de un metru și jumătate a fost ucisă de naziștii pe care-i vâna,
așa că i-am luat locul după ce a murit.
L-am găsit pe omul care a ucis-o. Apoi am găsit alte zeci.
De ce vin noaptea târziu?
De ce țip în somn? Schimbarea de nume? Din cauza asta.
Fiindcă nu se termină niciodată.
Sunt aici încercând să închei odată pentru totdeauna,
ca să pot avea o viață cu tine, femeia pe care o iubesc.
Nu!
- Jos! Ascultă, când zic... - Jonah?
Du-te în baie! Ascunde-te și nu ieși! Du-te!
Jonah!
Deschide, Jonah!
Jonah!
Hei, Jonah!
Jonah!
Vino și prinde-mă!
Mișcă-te! Dă-te din drum!
La o parte!
Îmi pare rău pentru mai devreme.
Cred că problema ar putea fi că sunt...
Știi, sunt încă îndrăgostit de tine.
Așteaptă până te trezești!
Pot să mă las.
- Știi că pot face asta. - Nu ne potrivim.
- Cum poți spune asta? - Nu pot avea grijă de tine.
E o slujbă cu normă întreagă și deja am un copil, Lonny.
Și nu mai am nimic de oferit.
Joe!
Joe.
Nu! Dă-mi drumul!
Clara!
Nu!
Subtitrarea: Diana Lupu
Redactor Anca Tach