Joe megölte Georges-ot, lelőtte Roxyt!
-Ne! -Joe!
Ha kórházba visszük, kiszúrják a lőtt sebet.
El fog vérezni! Kórházba visszük.
-Gyerünk! Mennünk kell. -Itt vagyok, Roxy.
Gyerünk!
Indulnunk kell.
Van egy kórház az úton. El is mentünk mellette.
-Ne! Hova mész? -Claráért.
Szállj be, Lonny! Szállj be!
Nem lesz semmi baj. Csak engem nézz!
-Hogy van? -Nem túl jól.
Valahogy tartsd életben, oké? Tartsd életben!
VADÁSZOK
Megölték Georges-t. Lelőtték Roxyt.
-Georges meghalt? -Mi van?
-Elrabolták Clarát. -Ki?
-Joe. -Joe?
-És Travis. -Travis? Poughkeepsie-ben rohad a sitten.
Pedig itt van. Mind itt vannak.
Miért nem volt óvatosabb Georges? Marha!
Oké. Elrabolták Clarát.
A furgonban, amivel elvitték, az ablakok újságpapírral voltak eltakarva.
-A Diario Villa Sonora nevű újság volt az. -Az egy helyi lap.
Villa Sonora egy kisebb település. Úgy egy órára van innen.
Oké. Indulnunk kell. Azonnal.
-Nem megyünk sehová. -Nem. Az ki van zárva.
-Csalinak használják. -Mennünk kell. Nem érdekel.
-Mennünk kell. -Igaza van.
Már 30 éve keresem ezt az embert. Soha nem jártunk még ilyen közel hozzá.
A hatmillió elhunyt a mi felelősségünk, nem pedig a te kis barátnőd megmentése.
-Nem hagyom, hogy megöljék. -Ez nem csak rólatok szól.
-Azt mondtad, a család mindig fontosabb. -Én vagyok a családod!
Az egyetlen családtagod!
Még te beszélsz családról.
Georges is a családtagod volt. Anyának nevezett téged.
Éveken át melletted állt. Még miután Maz meghalt,
miután Sophie-t megölték és Zev lelépett, Georges veled maradt.
De most meghalt, és úgy reagálsz, mintha egy gennyes kelés lett volna neked.
Lehet, hogy hidegvérűbb ember vagy nálam, drága Ima,
de egy elveszett élet is több a kelleténél.
Most megkeressük a lányt.
Vagy vadászhatsz Hitlerre egyes-egyedül.
Gyávák.
Mind azok vagytok.
A nagyanyád szégyellné magát.
Akárcsak a te apád.
Félsz tőlem?
Jonah-hoz mentél volna feleségül, erre tőlem félsz?
Van fogalmad róla, hány emberrel végzett?
Volt, akit lelőtt, volt, akinek elvágta a torkát, volt, akibe áramot vezetett.
Úgy hallottam, hogy még egy kisfiút is megölt.
Egy ártatlan nyolcéves kölyköt.
Hát, kedvesem, az ágyadat
egy hidegvérű gyilkossal osztottad meg.
Sosem érezted, amikor keféltetek?
Kérem!
Ki ne jönne el érted?
Kellesz nekik.
Mindig is nagy könyvmoly voltál.
A kapcsolatod információi tényleg segítettek.
-Rengeteget találtam. -Fogsz még ennél is többet találni.
Pénzzel sok mindent meg lehet szerezni ezen a világon, Ruth. Sok mindent.
Hova...
Hova küld most az a zseniális kerítő, Hilda Hoffman?
Egy olyan emberhez, aki szerinte a sikerünk kulcsa lehet.
Állítása szerint a legjobb embere.
Olyasvalaki, aki nácik tucatjával végzett
Európa-szerte, fű alatt.
De Hildának nincs róla sem képe, sem semmilyen feljegyzése.
Csak a nevét tudja. Tomas Arndt. Németországban van, úgyhogy...
Németországban?
A hétvégére visszaérek. Helyezd magad kényelembe, Ruth!
Vedd le a cipődet! Érezd magad otthon!
De nekem nem ez az otthonom, Meyer.
Nem is akarnám annak tekinteni.
Te se tekints másnak engem!
Jó utat!
Nem lesz semmi baj.
-Lonny... -Olyan gyorsan vezetek, ahogy csak tudok.
Hajnali kettőkor van őrségváltás.
Carl, Eddie, Lyra, öt perccel előtte már a délnyugati kapunál kell lennetek.
Ha később érkeztek, az őrök gyanút fognak. Világos?
Ezután Imani cellájához megyek,
kinyitom, és kiosonunk az északi kapun át.
AJ, neked 2:21-re kell ott lenned a furgonnal.
Nem tétlenkedsz, nem állsz meg. Érthető?
Mindennek tökéletesen kell mennie.
Óramű pontossággal.
Aztán északra hajtunk, a lehető legmesszebbre.
Egy ártatlan nőt csuktak le.
Nem hagyom, hogy a nővérem egy cellában végezze.
Segítség!
Segítség! Kérem! Valaki!
-Hol van a nép? -Nem tudom.
Vasárnap van. A templomban vannak.
Emlékszel még valamire?
Fehér furgon. Fiat 242. Nem volt rendszáma.
Kérdezzünk körbe a kocsiról, hátha látta valaki.
Millie-vel balra megyünk.
Nem rajonganak az idegenekért. Legyünk óvatosak!
Nem lesz gond.
Mi az?
-Elkövettem valamit. -Miről beszélsz?
Mielőtt idejöttünk, én...
Vádat emeltünk egy püspök ellen.
Együttműködött a nácikkal Litvániában.
-De megszökött. -Még tárgyalásig sem jutottunk el.
Te pedig nem hagyhattad annyiban.
-Tudják, hogy én tettem. Tudják. -Nem, Millie.
Csak idő kérdése, hogy megtaláljanak.
-Le kell lépnem. El kell tűnnöm. -Nem. Nem mehetsz el.
Tudom, mit jelent eltűnni.
Tudom, milyen érzés egy életen át menekülni.
De elhiheted, hogy azzal nem mész semmire.
Helytelenül cselekedtem?
Isten akaratát hajtottad végre.
Épp ez az. Én nem...
A szívem mélyén úgy érzem, hogy én nem...
Hogy elbuktam a próbatételén.
-Egy püspök volt. -Csak annak volt beöltözve.
De ettől még nem volt püspök. Egy náci volt.
Hallgass ide!
Azt hiszed, hogy amit tettél, az bűn.
Pedig pont, hogy áldás.
Az apámért tetted.
És értem.
Millie, ezért még nem jutsz pokolra.
Nem jutsz pokolra.
Egy nemes tett minden rosszat felülír.
Minden bűn a múlté lesz egyetlen nemes tettel.
Előkeríteni Hitlert.
Nem jutsz pokolra.
Sem pedig börtönbe. Nem mész sehova, kizárólag énvelem.
Megértetted?
-Jó napot! -Jó napot!
Tomas Arndtot keresem.
-Tomast? -Igen.
A szüleinél van látogatóban Magyarországon. Pénteken jön vissza.
Segíthetek valamiben?
-Hagyna neki üzenetet? -Nem, köszönöm! Régi barátok vagyunk.
-Akkor beugrom pénteken. Köszönöm! -Rendben.
Mehet!
Elment az eszed?
Ez kérdés volt?
Azt hiszed, elrepülsz Washington felett,
London vagy Moszkva felett, és ledobsz egy atombombát?
Inkább itt maradnál, hogy ezt a sivár vidéket bámuld,
míg szépen lassan meg nem halunk?
A vártnál talán korábban ér utol a halál.
Kudarcot vallottál Amerikában, kedvesem.
Minden létező lehetőséget megadtam, nem is beszélve a milliókról.
Mégis térdre kényszerítettek,
és nem olyan értelemben, mint anno a világháborúban.
Most meg itt van ez a sok picike zsidó,
mi meg takaríthatjuk el a koszt a játékszereinkkel.
Ha ledobsz egy bombát,
mindent meg fognak tenni, hogy ránk találjanak
és eltiporjanak, mielőtt újabb esélyhez juthatnánk.
Eva...
Hat év és egy nap alatt több embert öltem meg,
mint Dzsingisz kán 200 év alatt.
És az ujjukat sem mozdították meg, hogy előkerítsenek.
Megszerzem azt a bombát, kedvesem.
És utána a saját szemeddel láthatod majd, mihez kezd egy igazi férfi a hatalommal.
Mondja az, aki szafariruhába bújva agyaggalambokra lövöldözik összevissza
egy poros, koszos, kietlen sivatagban.
Nekem ehhez semmi közöm.
Akármit is csinál Sam. Vagy Jonah. Bárhogy is hívják.
Kérem!
A szüleim gazdagok.
Tudok... Tudnak...
Tudnak fizetni magának rengeteget, ha elenged.
Nem érdekel a pénz.
-Akkor mi érdekli? -Elég!
Nem megy. Nem tudom befogni, amikor halálra vagyok rémülve.
Végezni fog velem?
Clara a nevem.
Crowsborough-ból származom, ami Londonhoz van közel.
Nagyon közel.
Még tanuló vagyok.
És félek.
Ki maga?
Hova valósi?
Kérem, szólaljon meg!
-Hogy hívják? -Nincs duma.
Hogy hívják?
Nincs duma.
-Lehet, hogy már meghalt. Ugye tudod? -Nem tudhatom.
Csak az időnket fecséreljük itt.
Átfésüljük a helyet, mielőtt lelépünk.
-És ha nem lesz meg a furgon? -Meglesz.
Szerintem a szerelem veszélyes tettekre sarkallja az embert.
De ez nem szerelem. Igazából nem is szereted őt.
Mi a francot tudsz te a szerelemről?
Azt hiszed, az a szerelem, ha együtt vagy valakivel,
kitartasz mellette, történjék bármi.
Nem, édesem. Az az igazi szerelem, amikor távol vagy tőle.
Hogy megvédd őt.
Eljöttem Argentínába életem szerelmével.
És amikor Zev megbízott azzal, hogy találjam meg Hitlert, otthagytam.
Mert tudtam, hogy az életét is kockára tenné értem, amit nem hagyhattam.
Mintha levágták volna a karomat.
Ha igazán szeretnéd őt, véget vetettél volna a kapcsolatotoknak.
Mert mindketten tudjuk, hogy Clara számára te jelented a legnagyobb veszélyt.
-Semmi. -Akkor induljunk!
Várjatok! Virág. Travis kidobott egy virágot a furgonból.
Azt hittem, csak gúnyolódott, de lehet, hogy ez egy jel.
Jó napot! Isten hozta önöket!
Miben segíthetek?
Virágot szeretne a barátnőjének.
Van furgonja?
Hogy mondta?
Van furgonja?
Nincs.
Hogyan szállítja a virágokat?
A biciklimen.
A biciklijén?
Kis falu ez.
Elnézést!
-Jonah, milyen virág volt? -Lila volt a színe.
Lila.
Jonah! Ez volt az?
Igen, ez volt az.
Kitől kapja ezeket a virágokat?
Válaszoljon!
Egy kisebb virágfarmról hozzák őket.
Los Olmosból.
Merre van az a farm?
Azonnal árulja el! Ki vele!
Az Ojo de Auga úton.
Ezzel csak megrémíted.
Isten hozta Zuchék boltjában!
Mivel szolgálhatok?
Friss a bajor kolbászunk.
Nem.
Sertésnyakunk is van. Hármat adunk egy márkáért.
-Nem kérek. Csak nézelődöm. -Szóval turista.
-Igen, Amerikából jövök... -Tetszik a kalapja.
A kalapom? Milyen kalapom?
Köszönöm!
Kóstolja meg!
-Tessék? -Ne féljen! Nem harapok.
-Ugyan, nem kérek. -Kóstolja csak meg!
-Imádni fogja. Ígérem. -Hát, akkor kénytelen leszek.
-Tényleg finom. Kérek egy nagy adagot! -Máris.
Na és mióta dolgozik itt?
Úgy 20 éve.
Ugyan már! Ne vicceljen!
Nem viccelek. Ötévesen söpörtem össze először az üzletben.
Tízévesen már a kasszát kezeltem. Múlt héten pedig üzletvezető lettem.
A bolt már két generáció óta a családunké.
Anja, elég a fecsegésből!
Pucold ki a mélyhűtőt!
Máris, anyám.
Már meg kellett volna csinálnod.
Elragadó a lánya.
Köszönöm!
Csak gulyást kér, mást nem?
Tessék? Nem.
Uram?
Uram, nem érek rá egész nap.
Hat bordát kérnék.
-De hisz ez sertés. -Valóban? Akkor megkóstolom.
Igen? Nem baj?
Jól van.
-Gyönyörű az üzletük. -Köszönöm! A szüleim építették.
Majd én lettem a tulaj, miután meghaltak.
Részvétem a szülei miatt.
Rég volt már.
-A világháborúban? -Nem.
Apámat szívroham vitte el, anyámat pedig az összetört szíve.
Ez gyakran előfordul, ha két ember sokáig együtt élt...
Nem az apám halálától tört össze a szíve, hanem a fivéremétől.
Idősebb volt nálam, felnéztem rá,
míg meg nem tudtam, mi lett belőle.
-A gulyás. -Köszönöm!
-Tíz márka lesz. Német márka. -Máris.
Köszönöm! Nagyon örülök, hogy megismerhettem.
-Elnézést, ha kissé tolakodó voltam. -Ugyan, dehogy.
Maga amerikai, ugye?
Mindig is látni akartam Amerikát.
Mondjuk Kaliforniát. Kipróbálnám a szörfözést.
Maga szörfözött már?
Mindig azt hiszem, hogy ez olyan amerikai dolog.
Én a sivatag közelében élek.
Ott sivatag is van? Nem is tudtam.
Én pont az ellenkezőjében nőttem fel. Odahaza mindennap esik az eső.
És mi jót csinál a sivatagban?
Van ott egy medencéje a szüleinek, vagy ilyesmi?
Volt egy krosszmotorom.
És hogy került a sivatagból éppen ide?
-Ez a dolgom. -Az a dolga, hogy elraboljon?
Hogy megöljön?
Miért?
Én nem csináltam semmit.
Maga nem is náci.
Ezt biztosan tudja. Tudnia kell.
Csak emlékezne rá. Az agya képes felidézni az emlékeket.
-Ne, kérem, várjon! -Nem.
Nem ihatnék előbb egy kis vizet, kérem?
Köszönöm!
Annyira hálás vagyok, amiért...
Köszönöm!
Ne!
Ne! Kérem, ne!
Mi történt?
Autóbaleset. Srapnel fúródott a testébe.
-Srapnel? -Igen.
Mi lövöldözésről hallottunk.
-Mondom, hogy autóbaleset volt. -Vért kell kapnia.
Rengeteg vért veszített. Azonnal meg kell műtenünk.
Hős akarsz lenni?
Akkor légy anya!
Nem mondasz semmit?
Na és te?
Mit szólnál ehhez? „Köszi, apa, hogy megint kihúztál a szarból!”
Te eltűröd, hogy az ártatlan lányod koholt vádak miatt kénytelen sitten ülni?
Nem, de azt meg pláne nem, hogy a másik lányom menne utána.
Miközben otthon várja a kislánya.
-Tudod, milyen önző dolog ez? -Önző?
Mindent megteszek, hogy kihozzam a nővéremet a börtönből.
Én mindent kockára teszek Imaniért.
-Na és te, apa? -Hogy én?
Jelzálog van a házon, hogy fizethessem az ügyvédeket.
Sorra nyújtom be a kérvényeket.
Bevonom a bíróságot és a sajtót is.
Én a helyes utat választom. A legális utat.
És mégsem fogsz elérni vele semmit.
Ami Imanival történt, nem helyes, nem legális és nem is igazságos, apa.
Szerinted nem tudom?
Van fogalmad róla, hányszor tartóztattak le tüntetések miatt,
ülősztrájkok miatt, és szenvedtem, véreztem, sírtam elveszetten egy cellában,
hogy nektek ne kelljen?
Hogy a két kislányom szabadon élhessen.
Hogy láthassák a napot.
Hogy nevethessenek és boldogok lehessenek.
Hogy azzá válhassanak, akikké csak akarnak.
Erre most csatlakoznál a szélsőséges mozgalmakhoz?
Hála az égnek, hogy nem volt nálad fegyver.
Én csak azt igyekszem tenni, ami helyes.
Ahogy mindig is.
Ahogy kislánykorod óta.
Mindent szívügyedként kezeltél.
És Malika a legfőbb szívügyem.
Szeretném, ha jobb világban nőhetne fel.
Épp ez a gond, drágám. Számára te jelented a világot.
És amikor a világot akarod megmenteni, őt sodrod veszélybe.
A barátjuk súlyosan megsérült. Elszakadhatott egy artériája.
-Ez nem műtőterem. -Akkor tegye azzá!
-Nekem csak helyi... -Csinálja!
Hős akarsz lenni? Akkor légy anya!
Hadd legyen boldog!
Hadd legyen jövője! Légy mellette!
Mert ha elveszít téged...
Van egy lánya. Érti? Egy kislánya.
-Hol voltál tegnap este? -Dolgom volt.
-Ha elveszít téged... -Nem fog elveszíteni.
Megmented a világot?
Igen. De mindig visszajövök.
Ugye tudod? Mindig visszajövök.
Egy nap majd meglátod,
és amikor eljön az a nap, attól tartok, túl késő lesz.
Anyám!
Azt hittem, te voltál az. Amikor megláttam a lányt a boltunkban.
Azt hittem, visszautaztam az időben.
Kiköpött olyan, mint te, anyám.
Érdekes helyválasztás.
Tomas! Maga tényleg olyan jó, mint amilyennek Hilda beállította.
-Maga egy szellem. De komolyan. -Bagoly mondja verébnek.
Na és mit szól az ötlethez?
Egy kisebb csoportot toborozunk New York Cityben,
hogy levadásszuk a megszökött nácikat, és törvény elé állítsuk őket.
Csakugyan?
Talán úgy gondolja, csupán tréfából töltöttem nyolc órát egy repülőn?
-És magát ki állítja törvény elé, Meyer? -Hogy mondta?
Eljött ide, egészen Németországba,
és egy bizonyos Wilhelm Zuchs szüleinek a sírját látogatta meg.
Annak a sírját, aki elpusztította a maga világát.
Igen. Na és?
-Mi van akkor? -Kő.
A zsidók követ tesznek a sírra, nem virágot.
Arra gondoltam...
Egy kő nem hal meg. Nem hervad el. Örökké él, akár az emlékek.
Akár a maga emlékei a sok meggyilkolt áldozatáról, Wilhelm.
Azt hiszi, nem tudom?
Bár ne lett volna ilyen jó!
Egyes szellemek jobban teszik, ha nem fedik fel magukat.
Ne nézz ide!
Bocsáss meg, anyám!
-Ne! Kérem, ne! -Ne! Jaj, kérem, ne!
Hé!
-Mi van? -Jön egy kocsi.
Itt az idő.
Oké. Akkor menjünk!
Ne!
Kezdődjön a műsor!
Ne!
Most!
-Le kell lépnünk! -Nem!
Ez egy kibaszott csapda!
Jonah!
Faszszopó!
Millie!
Menj!
Felmegyek.
Talpra! Mozgás! Gyerünk!
Megvan!
Hé, Jonah!
Feljövök!
Kurvára megölöm, ha nem teszitek le a fegyvert.
-Én le nem teszem. -Szevasz, Jonah!
Le a kibaszott fegyvert!
Vagy elmegyünk, vagy a csaj meghal.
Clara! Nem lesz semmi gond.
Oké? Vigyél el! Engem akartál, hát itt vagyok.
-Le tudom szedni. -Nehogy lőj!
-Harriet? -Joe az enyém. Intézd el!
-Ne lőjetek! -Kurvára megölöm!
Ne lőjetek!
-Le tudom szedni. -Ne lőjetek!
Szedd le!
-Jonah! -Engem akartál, itt vagyok.
Szedd le!
-Vissza! -Jonah!
Jonah!
Ne lőjetek!
Ne!
Azonnal dobd el!
-Ne mozdulj! Ne merészeld! -Clara, úgy sajnálom!
-Nagyon sajnálom! -Hagyj békén! Eressz el!
Várj!
-Van még itt valaki? -Nincs.
Lelőtted Roxyt.
Meghalt?
Meglehet.
Mi lett belőled?
Én...
Nem tudom.
Talpra!
Állj fel!
-Harriet! -Mi van?
Tudom, hol van Hitler. Elvihetlek hozzá.
A feliratot fordította: Tulik Dániel
Kreatív supervisor Kwaysser Erika