Jeg har det underligt med ham.
Han manipulerer os. Jeg stoler ikke på ham.
Tror du, at han bevidst lod sig fange?
Han skød Travis i hovedet.
Han er eneste vej til Hitler.
For to dage siden ville du forsvinde.
Nu ønsker du at blive.
Du sagde, at finder vi Hitler, løser alting sig.
Vores fiaskoer og synder.
Jeg fører jer til ham.
På æresord.
Kan vi stole på dig, Joe?
Stol på mig.
De lod mig fandeme i stikken.
De ledte ikke engang efter mig.
Og I spekulerer over, om I kan stole på mig?
Clara. Stop, hør her.
Jeg fortæller dig alt, du vil vide.
Hvad har du at sige?
Jeg ved, du er bange.
De mennesker var uhyrer.
Tror du, det er det, der skræmmer mig?
Det er dig.
Jeg så, hvad du var i stand til.
Hvad taler du om? De mænd var nazister.
-Clara, reelle nazister. -Jeg ved det.
Og politiet bør tilkaldes.
Eller domstolene, pressen eller militæret...
De ved det! Og de har intet gjort.
Intet! Hører du?
Det er hele pointen.
Det...
-Det er derfor, jeg må... -Slå folk ihjel. På egen hånd?
Nazister! Jeg jagter dem og dræber dem.
For er det ikke mig, hvem så?
Jeg skjulte det for dig.
Jeg skjulte det for dig, og det var forkert, okay?
Men det er kun, fordi
det næsten er forbi.
-Forbi? -Ja.
-Kun en til, og det er forbi. -Et drab til?
Et til, på æresord.
Tror du, jeg kan lide det?
Ud fra hvad jeg så i dag,
tror jeg det faktisk.
Det, du så i dag,
var mig, der gjorde det nødvendige
-for at redde dig. -Jeg reddede mig selv.
Ved at appellere til en anden persons menneskelighed.
Ikke ved at stjæle den fra dem i koldt blod.
-Du valgte vold. -Retfærdighed,
mens hele verden ser væk. Men det kan vi ikke.
Det gør vi ikke.
Vi har ikke valget,
luksussen at se den anden vej, som du har.
Slog du virkelig
et barn ihjel i Spanien?
Det var et uheld.
-Åh gud. -Nazisten brugte sit eget barnebarn...
Din smukke sjæl...
-Den er her stadig. -Nej, den er væk.
Den er væk.
Og af alt det forfærdelige, jeg så i dag,
var det det værste.
Det var det værste.
Clara, stop.
-Det er et til... -Nej. Det er en løgn.
Jeg lyver ikke for dig.
Det ved jeg.
Men du lyver for dig selv.
Jeg kan ikke gifte mig med en morder.
Jeg kan ikke elske et uhyre.
Clara, jeg beder dig!
Clara!
JÆGERE
En SS-officer,
en Mathias Kern. Meldt savnet.
Jeg så Mathias Kern i INS-sagsmapperne.
Ja, der.
Er du okay, Ruthy?
Jeg har det fint. Tak.
Vi har måske noget.
Jeg talte med en tidligere kollega i MI6.
Hun mener, at bureauet har sporet Hauptsturmführer Pietr Hartman.
-Hartman? -Og Linus Rounds.
Elgar Wittbeck. Gunther Domshron.
Jackpot.
De blev fundet i lighuset i Buenos Aires.
Hvad?
Syv mystiske dødsfald på ældre tyske statsborgere
i de sidste fire måneder i Buenos Aires.
De argentinske myndigheder holder tæt.
Tror du, de har en gruppe som vores?
Der jagter nazister?
Min kontakt mener, at det er én person,
en ensom ulv,
der myrder dem uden at efterlade det mindste fingeraftryk.
Han kan have en række oplysninger, der kan opklare alt for os.
Så vi rejser til Sydamerika.
Og vi finder denne ensomme ulv.
Jeg sagde, hun blev et problem.
Hun er bare rystet.
Og hvad med dig?
Var du rystet den nat, din bedstemor blev myrdet?
Stak du af?
Så vidt jeg ved, forvandlede du sorgen til handling.
Det er ikke skæbnen, der adskiller dig fra Clara.
Det er karakter.
Er vi uhyrer?
Hjælp mig med hende.
Roxy.
-Roxy! Er du okay? -Ja.
-Jøsses. -De fik kuglen ud.
Har du brug for noget? Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Hvad fanden!
-Lonny! -Stop!
Hvad laver han?
-Lonny, stop! -Læg den ned.
Læg pistolen ned. Læg den, vi forklarer.
Han dræbte Georges. Han ville dræbe Roxy.
Af en eller anden grund trækker han stadig vejret.
Han er vores eneste bånd til Hitler. Forstår du det?
Okay. Jeg skyder Joe nu.
-Lonny, nej! -Stop.
Se, hvad du gjorde mod mig.
Ved du, hvor længe jeg har ledt efter dig?
Hvor mange måneder, jeg gennemsøgte byen? Hvor mange hospitaler, jeg opsøgte?
Jeg vidste, du ikke bare ville tage afsted.
-Roxy. -Nej!
-Nej. Nej. -Han ville dræbe dig.
Det var ikke ham.
Undskyld...
Vi må rykke hurtigt.
Når Joe ikke vender tilbage, vil Hitler vide, at hans mænd fejlede.
Han vil vente på os med en hær.
Det er vores eneste chance for at finde Hitler.
Vores eneste chance for at holde løftet, vi afgav,
i erindring om de seks millioner.
Aldrig igen.
Okay, kom.
Okay.
Er du okay?
Ja.
Gid...
Lonny, gid jeg kunne se ham med mine egne to øjne,
så jeg en dag kan sige til Malika, at hendes mor befriede verden for ondskab.
Du er ikke undværlig.
Ikke som mig.
Du skal være her for hende.
Jeg tænkte...
Hvorfor?
Hvorfor ødelægge en herlig dag?
Med dine tanker.
Du skal ikke begynde.
Det er det, du gør. Du tænker
og smeder rænker.
Alle intriger, jeg har tryllet frem,
har været til din fordel, Adolf.
Alle?
Ja.
Og et enkelt "tak"
og erkendtlighed slår dig ihjel?
Det ville du elske.
Om noget slår mig ihjel.
Regimeændringer er nødvendige for Det Fjerde Riges succes.
Vores base bliver yngre. Mere uvidende.
Mit speciale.
Det var det. Indtil du fejlede.
Du er en taber, Adolf.
Du tabte. Du kan ikke overvinde det.
Men dit navn betyder stadig noget.
Og havde du en søn eller datter,
ville de videregive dit navn og bære din arv.
Heldigvis for dig
har du en kone.
Fru Hitler.
Vi skaber en bevægelse.
Vi rammer dem med et våben, der er stærkere end en atombombe.
Med mig som deres nye leder.
En morgendagens kvinde.
En mor for alle fortabte børn i verden.
Over hele verden har berømte historikere
krevet om mine bedrifter.
Med mine hænder, mit hjerte og min hjerne
har jeg skabt en ny verden.
Og i de bøger står dit uberettigede navn ved siden af mit.
Ved siden af mit!
Af gifte sig med mig var din bedste præstation.
Og dog er du overbevist om, at du fortjener mere.
Du er
blot tæppet, jeg ligger ved siden af.
Hvorfor lytter du ikke
til det, der altid
har reddet dig?
Min stemme! Min stemme!
Hvorfor tager vi østpå?
Skulle vi ikke vestpå?
Nej. Du skiftede mening.
Du sagde vest.
Du hørte forkert.
Jeg ved, hvor han er.
Hvis Joe så meget som blinker mistænkeligt, dræber vi ham.
Det føles velkendt, ikke?
Som første gang, vi mødtes.
Er det dem alle?
Ja.
Så spørgsmålet er, hvordan denne snigmorder
forsvinder fra gerningsstedet så hurtigt?
Hvordan gør han det?
-Det vil du fortælle mig. -Naturligvis.
Han myrder sine mål på forskellige steder.
Forskellig fremgangsmåde, men de har en ting til fælles.
Hvert gerningssted grænser op til skov.
Tæt skov, der består af en række stier
og centralt placeret her.
Billeder viser en struktur her. Et hus.
Der tror jeg, vi finder vores nazijæger.
Der er det.
Meyer!
Hvem er I, og hvad vil I?
Nej. Sænk kniven. Jeg beder dig.
Jeg stikker den i pulsåren, hvis jeg ikke kan lide jeres svar.
-Meyer. -Sig, hvorfor I er her,
og hvad I vil, eller jeg skærer halsen over.
Vi er her for dig.
For at få hjælp.
Vi har en gruppe individer som dig selv.
Vi fanger og sikrer retfærdighed for undslupne nazister.
Se her?
Jeg hedder Meyer Offerman.
Det er umuligt. Jeg kendte Meyer Offerman.
Hvordan?
Meyer Offerman elskede min søster.
Chava.
Det har jeg brug for.
Tak.
Hun troede længe, at...
Det gjorde vi alle...
At du døde.
Hvad, hvis vi gjorde, Meyer?
Hvad, hvis dette er vores himmel?
Jagten på dem.
Hvad, hvis det er vores belønning?
Der er stadig for megen smerte.
Kom med os.
Vi gør, hvad du gør.
Lad os tage dig med til Amerika
-for at se Ruth. -Jeg kan ikke.
Nej, jeg kan betale.
-Det har jeg ikke brug for. -Vi har adgang til dokumenter.
Jeg sagde nej.
Hvor længe har du vidst, at Ruth var i live?
Tyve år.
Jeg ved, hvordan hendes hjem ser ud i Brooklyn.
Det lignede lidt vores.
Jeg ved, hvad der skete med hendes datter.
Din datter.
Jeg ved, hun har et barnebarn,
Jonah, der er hele hendes verden.
Jeg ved, jeg savner hende.
Hvorfor så? Hvorfor har du ikke fortalt hende det?
Vidste hun, hvad jeg var blevet til,
ville hun have stoppet mig.
Hun ville altid beskytte mig. Det var hendes job.
Men det her er mit.
Jeg kan lide den, jeg er nu. Jeg kan lide den, jeg er blevet til.
Chava?
Hun døde for mange, mange år siden.
Arbejdet er alt, jeg har nu.
Du fortæller ikke, at du så mig.
Det er ikke din sandhed at fortælle, Meyer.
Jeg forstår.
Jeg lover, at jeg ikke fortæller det.
Det lover jeg.
Fortjener hun ikke at kende sandheden?
Ruth fortjener en masse ting.
Men det gør Chava også.
En person fortjener at fortælle sin egen historie.
Om den er sand eller ej.
Men vi bør bede for Chava.
Hvorfor?
Hun ser ikke klart.
Det er helgenens forbandelse.
Alt, hvad lyset ser, er mørke.
Og det tror hun, hun er.
Når alt, vi ser af hende, er lys.
Når man er blevet knust for mange gange,
når man går for langt
for at overleve,
ved man ikke, hvor sindet bliver af.
Vi hviler lidt.
Samler kræfter.
Da jeg...
Da jeg flygtede fra lejrene...
...hørte jeg en historie,
en legende,
et eventyr
om en mand, der boede i skoven,
som nazisterne kaldte "Pesten."
En jødisk superhelt.
Nazister forsvandt fra Jordens overflade.
Og flere år senere
mødte jeg Pesten.
Jeg blev forelsket i ham.
Vi tilbragte de næste to årtier
med at dræbe nazister, mig og Zev.
Indtil han en dag
opgav masken og kappen,
og jeg kunne ikke.
Han ville have elsket det her.
Han sagde altid, at fandt jeg Hitler,
ville han iføre sig maske og kappe igen
og eliminere ham.
Sagde Zev ikke det?
Tja...
En dag
rundt om et lejrbål, ved sengetid eller i skovens mørke
vil de undertrykte folkeslag i verden fortælle historier om jer.
En gruppe superhelte.
Og også I bliver legender.
Et eventyr.
En myte.
Hvis blot det lykkes os.
-Jeg tror, det er det. -Hvad mener du?
Hvad er det?
Giv ham en hånd.
Hjælp ham. Lad os hjælpe ham.
Hvad fanden?
Hvad er det?
Det er en nødudgang. I fald han må flygte igen.
Den kan lede til hans tilholdssted.
-Det er et tunnelsystem. -Hvor ender det?
Det ved jeg ikke.
Så den kan lede direkte til geværudløb.
-Er tunnelerne bevogtede? -Ingen anelse.
Hvorfor ved du ikke det?
Hvad er det spanske ord for "det stinker"?
Hvor langt væk er hovedindgangen?
De vil se os komme kilometer væk.
Det her er vejen.
Den er låst indefra. Hvordan kommer vi ind?
Nu skal jeg.
Lidt C4 bør klare sagen.
Okay. Søg dækning!
Dæk ørerne til.
Man kan ikke være for forsigtig.
Skal vi?
Travis og Joe bør snart være tilbage.
De har bare at have jødeskalper med.
Jeg keder mig.
Jeg vil gerne spille et spil.
Hvad?
Har du andre planer?
Jeg lader dig vinde.
Du vil ikke lade mig vinde. Jeg vinder.
"Du vil vinde."
Kan du huske, hvem der sagde det?
-I bunkeren? -Nej.
Du vil vinde.
Du
vil
vinde.
Ged, pistol,
ulv, skoledreng, sort sol, og kanin.
Hvad sagde det til dig, Adolf?
I bunkeren. Hvem var det, skat?
Tjek.
Du ville have cyanidpillen.
Du tiggede om den.
På knæ. Og hvad sagde jeg?
Adolf Hitler dør ikke på den måde.
Sådan ender krigen ikke.
Jeg sagde: "Gør det ikke.
"Vi slipper væk. Vi lader dem tro, at vi er døde.
"Vi flygter, og vi genopbygger, og en dag, min kære,
"vil du vinde krigen."
"Du vil vinde."
Det sagde jeg!
Tjek.
Sagde du ged?
Pistol?
Ulv.
Skoledreng.
Sort sol.
Og kanin.
Forkert, Adolf.
Jeg har spillet dit spil i 35 år.
Vil du endelig vinde?
Så må du spille mit.
Jeg ved, hvordan Adolf Hitler vinder.
Han sætter kronen på mit hoved.
Og jeg taler til ungdommen, de uvidende, folket.
Folket!
Og du er på deres tv over hele verden.
Heil Hitler.
Heil Hitler!
Heil Hitler for evigt!
Heil Hitler for evigt.
Jeg følger dit regelsæt.
Lyt til mig nu, som du gjorde dengang.
Min stemme reddede dig.
Min stemme redder den store hvide race.
Sænk farten!
Hey!
Jeg tror, vi er her.
-Hvor er her? -Jeg mener, der er en lysning
lige uden for komplekset.
Du mener? Jøsses.
Jeg går ind først.
Du følger efter. Vagterne ser dig.
Når de gør, tager de ham med til bunkeren under det store hus.
Der får I den bedste chance for at komme tæt på og dræbe ham.
Men kommer han til bunkeren før os,
kan ingen mængde C4 sprænge igennem de mure.
Så vi skal være hurtige.
Du går ind alene og tiltrækker opmærksomhed.
Han giver os lidt tid.
Vi går i stilling og kommer til bunkeren før ham.
Har du tillid til ham?
Vi er kommet så langt. Vi tager ikke afsted uden Hitler.
Ikke uden det uhyres overskæg på et spyd.
Gå.
Jeg håber, du har aflæst ham korrekt.
Godmorgen, Claudia!
Velkommen tilbage.
Har du noget med til os?
Hans,
om et øjeblik vil bevæbnede fjender trænge ind
lige her.
De er lige bag mig.
De kommer efter Der Führer.
Fart på! Slå alarm!
Jeg tæller ned...
En...
To...
Tre!
Mindy, ned.
Vi tager til hovedbygningen. Deroppe.
Ubudne gæster!
De kommer nu!
Hvad sker der?
Ubudne gæster!
De kommer nu!
Mein Führer, beklager, vi må straks i bunkeren.
Kom nu, kom nu!
Der kommer flere!
Jeg kan ikke klare dem alle. Hvor?
Til højre, skiderikker!
Pis!
Harriet, vi må væk.
Alle tilbage til tunnelen, nu!
Vi ved ikke, om de har ham.
Joe!
Jeg kunne ikke få skudt.
Tilbage! Tilbage!
Okay.
Få ham indenfor, nu!
Gå ind, og få ham til at betale sin gæld.
-Se ikke tilbage. Jeg dækker dig. -Nej, nej, nej.
Vi tager ham sammen.
Du havde ret, Jonah.
Familien er alt.
Jeg vil ikke lade dig ske noget.
Jeg kan ikke, Chava.
Lyt til mig.
Om få uger er vi til dit bryllup.
-Stangstive. -Nej. Lad være.
Det er okay.
Adolf!
Flyt dig, dit fjols.
Løb!
Nej! Nej!
Du fortjener ikke at bestemme, hvordan det ender.
Du skal holdes ansvarlig
for de forbrydelser, du har begået.
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Maiken Waldorff