‫יש לי תחושה רעה לגביו.‬
‫הוא מתחמן אותנו. אסור לנו לסמוך עליו.‬
‫את חושבת שהוא הרשה לעצמו להיתפס בכוונה?‬
‫הוא ירה לטרוויס בפרצוף.‬
‫הוא הדרך היחידה שלנו להגיע להיטלר.‬
‫לפני יומיים רצית להיעלם.‬
‫עכשיו את רוצה להישאר.‬
‫אמרת שאם נמצא את היטלר, זה יפתור את הכול.‬
‫את כל הכישלונות והחטאים שלנו.‬
‫אוביל אתכם ישירות אליו.‬
‫אני נשבע.‬
‫נוכל לסמוך עליך, ג'ו?‬
‫לסמוך עליי.‬
‫הם נטשו אותי!‬
‫הם אפילו לא חיפשו אותי.‬
‫ואתן שואלות אם תוכלו לסמוך עליי?‬
‫קלרה! תעצרי, תקשיבי.‬
‫אספר לך כל מה שתרצי לדעת.‬
‫מה כבר תוכל להגיד?‬
‫אני יודע שאת מפחדת.‬
‫תקשיבי, האנשים האלה היו מפלצות.‬
‫אתה חושב שאני מפחדת מהם?‬
‫אני מפחדת ממך.‬
‫ראיתי אותך. ראיתי למה אתה מסוגל.‬
‫על מה את מדברת? האנשים האלה היו נאצים.‬
‫- קלרה, נאצים אמיתיים. - אני יודעת.‬
‫וצריך להתקשר למשטרה.‬
‫או לבתי המשפט, או לעיתונות, או לצבא...‬
‫הם יודעים! כולם יודעים. והם לא עשו שום דבר.‬
‫שום דבר! את מבינה?‬
‫זה כל ה... זה העניין.‬
‫זאת...‬
‫- זאת הסיבה שאני חייב... - להרוג אנשים? במו ידיך?‬
‫נאצים! אני צד אותם ואני הורג אותם.‬
‫כי אם לא אני, אז מי?‬
‫הסתרתי את זה ממך.‬
‫הסתרתי את זה ממך. זה לא בסדר, טוב?‬
‫אבל הסיבה היחידה היא ש...‬
‫זה כמעט נגמר.‬
‫- נגמר? - כן, זהו זה.‬
‫- רק עוד אחד וזה נגמר. - עוד חיסול אחד?‬
‫עוד אחד. אני מבטיח.‬
‫את חושבת שאני אוהב לעשות את זה?‬
‫ממה שראיתי היום,‬
‫אני באמת חושבת שכן.‬
‫את ראית היום‬
‫אותי עושה כל מה שצריך‬
‫- כדי להציל אותך. - אני הצלתי את עצמי!‬
‫בכך שפניתי לאנושיות של אדם אחר.‬
‫לא בכך שגנבתי אותה ממנו בדם קר.‬
‫- אתה בחרת באלימות. - בחרתי בצדק,‬
‫בזמן שכל העולם שותק. אבל אנחנו לא יכולים.‬
‫אנחנו לא מוכנים.‬
‫אין לנו ברירה,‬
‫אין לנו מותרות פשוט לשתוק כמוכם.‬
‫באמת...‬
‫רצחת ילד בספרד?‬
‫זה קרה בטעות.‬
‫- אלוהים. - נאצי אחד השתמש בנכד שלו...‬
‫הנשמה המתוקה שלך...‬
‫- היא עדיין פה. - לא, היא איננה.‬
‫היא איננה.‬
‫ומכל הדברים הנוראיים שראיתי היום,‬
‫זה היה הכי נורא.‬
‫קלרה, תפסיקי, בבקשה.‬
‫- נשאר עוד אחד, זה כמעט נגמר... - לא נכון. זה שקר!‬
‫אני לא משקר לך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יודעת, אבל אתה משקר לעצמך.‬
‫אני לא יכולה להתחתן עם רוצח.‬
‫אני לא יכולה לאהוב מפלצת.‬
‫קלרה, בבקשה. קלרה!‬
‫קלרה!‬
‫ציידים‬
‫ברשימת נוכחות של האס-אס‬
‫צוין שמו של מתיאס קרן, שמיקומו לא ידוע.‬
‫ראיתי את מתיאס קרן בתיקים של רשות ההגירה.‬
‫כן, קחי.‬
‫את בסדר, רותי?‬
‫בסדר גמור. תודה.‬
‫אולי מצאנו משהו.‬
‫דיברתי עם קולגה לשעבר בסוכנות הביון.‬
‫היא חושבת שהסוכנות איתרה את האופטשטורמפיהרר פיטר הרטמן.‬
‫- הרטמן? - ואת ליינוס ראונדס.‬
‫את אלגר ויטבק, את גונתר דומשרון...‬
‫זכינו בכל הקופה.‬
‫אילולא הם נמצאו בחדר המתים בבואנוס איירס.‬
‫מה?‬
‫שבעה מקרי מוות מסתוריים של אזרחים גרמנים קשישים‬
‫בארבעת החודשים האחרונים בבואנוס איירס.‬
‫הרשויות בארגנטינה משתיקות את זה.‬
‫את חושבת שיש קבוצה כמו שלנו?‬
‫שצדה נאצים?‬
‫אשת הקשר שלי חושבת שמדובר באדם אחד,‬
‫בזאב בודד,‬
‫שמחסל את הנאצים האלה בלי להשאיר ולו טביעת אצבע.‬
‫ייתכן שיש לו מידע יקר ערך שעשוי לפענח עבורנו את הכול.‬
‫אז ניסע לדרום אמריקה.‬
‫ונמצא את הזאב הבודד הזה.‬
‫אמרתי לך שהיא תהיה בעיה.‬
‫היא פשוט מזועזעת.‬
‫ומה איתך?‬
‫אתה הזדעזעת בלילה שבו סבתא שלך נרצחה?‬
‫האם ברחת?‬
‫ממה שהבנתי, פעלת מתוך האבל הזה.‬
‫מה שמפריד בינך לבין קלרה הוא לא הדת,‬
‫אלא האופי.‬
‫אנחנו... מפלצות?‬
‫תעזרו לי להשכיב אותה.‬
‫רוקסי.‬
‫- רוקסי! רוקסי, את בסדר? - כן.‬
‫- אלוהים. - הם הוציאו את הקליע.‬
‫את צריכה משהו? את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- לוני! - די!‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫- לוני, די! - תניח אותו!‬
‫לוני, תניח את האקדח, בסדר? תניח אותו, אנחנו נסביר.‬
‫הוא הרג את ז'ורז' וניסה להרוג את רוקסי.‬
‫ומסיבה כלשהי, הוא עדיין נושם.‬
‫הוא הדרך היחידה שיש לנו להגיע להיטלר. אתה מבין?‬
‫בסדר, אני יורה בג'ו.‬
‫- לוני, בבקשה! - תפסיק.‬
‫תסתכל על מה שעשית לי.‬
‫אתה יודע כמה זמן חיפשתי אותך?‬
‫כמה חודשים חרשתי את העיר? בכמה בתי חולים ליוצאי צבא ביקרתי?‬
‫ידעתי שלא היית עוזב סתם ככה.‬
‫- רוקסי. - לא!‬
‫- לא. - הוא ניסה להרוג אותך.‬
‫זה לא היה הוא.‬
‫אני מצטער...‬
‫אנחנו מוכרחים להתקדם במהירות.‬
‫כשג'ו לא יחזור, היטלר ידע שהחיילים שלו אכזבו אותו.‬
‫הוא יחכה לנו עם צבא.‬
‫זאת ההזדמנות היחידה שלנו למצוא את היטלר.‬
‫ההזדמנות היחידה שלנו לקיים את ההבטחה שהבטחנו‬
‫לזכרם של ששת המיליונים.‬
‫לעולם לא עוד.‬
‫בסדר, בואי.‬
‫בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫פשוט...‬
‫לוני, רק רציתי לראות אותו במו עיניי,‬
‫כדי שיום אחד, אוכל לספר למליקה שאימא שלה פטרה את העולם הזה מרוע.‬
‫את חיונית.‬
‫בניגוד אליי.‬
‫את חייבת להיות פה בשבילה.‬
‫חיים ועוד חיים‬
‫חשבתי...‬
‫למה?‬
‫למה להרוס יום נפלא?‬
‫עם המחשבות שלך.‬
‫אל תתחיל.‬
‫זה מה שאת עושה. את חושבת‬
‫ואת זוממת.‬
‫כל המזימות שהגיתי‬
‫הועילו לך עד מאוד, אדולף.‬
‫כולן?‬
‫כן.‬
‫ופשוט להגיד תודה,‬
‫להכיר בכך, זה יהרוג אותך?‬
‫את תשמחי.‬
‫אם משהו יהרוג אותי.‬
‫שינויים במשטר חיוניים להצלחתו של הרייך הרביעי.‬
‫קהל היעד שלנו הולך ונעשה צעיר יותר. בור יותר.‬
‫המומחיות שלי.‬
‫היא הייתה פעם. עד שנכשלת.‬
‫אתה מפסידן, אדולף.‬
‫הפסדת. אתה לא יכול להתאושש מזה.‬
‫אבל לשם שלך עדיין יש משמעות.‬
‫ואם היה לך בן או בת,‬
‫הם היו יכולים להנהיג בשמך, להמשיך את השושלת שלך.‬
‫למזלך,‬
‫יש לך אישה.‬
‫גברת היטלר.‬
‫ניצור תנועה.‬
‫נגיע אליהם בעזרת נשק חזק יותר מפצצת אטום.‬
‫בכך שאני אהיה המנהיגה החדשה שלהם.‬
‫אשת המחר.‬
‫אימא לכל הילדים האבודים בעולם.‬
‫ברחבי העולם, היסטוריונים מהוללים‬
‫כותבים על כל מה שאני יצרתי.‬
‫בידיי, בליבי, בגאונות שלי,‬
‫בניתי עולם חדש.‬
‫ובכל הספרים האלה, שמך הלא ראוי מצוין לצד שמי.‬
‫לצד שמי!‬
‫להתחתן איתי היה ההישג הכי מרשים שלך.‬
‫ואיכשהו, את משוכנעת שאת ראויה ליותר.‬
‫את...‬
‫סתם כרית הנוי שאני שוכב לצידה.‬
‫למה את לא מקשיבה‬
‫למה שתמיד‬
‫הציל אותך?‬
‫הקול שלי!‬
‫למה אנחנו נוסעים מזרחה?‬
‫אנחנו אמורים לנסוע מערבה, לא?‬
‫לא. אתן נוסעות בכיוון ההפוך.‬
‫אמרת מערבה.‬
‫שמעת אותי לא נכון.‬
‫אני יודע איפה הוא.‬
‫אם ג'ו אפילו ימצמץ באופן חשוד, נחסל אותו.‬
‫זאת תחושה מוכרת, לא?‬
‫כמו בפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫ארגנטינה 1977‬
‫אז זה הכול?‬
‫כן.‬
‫אז השאלה היא, איך המתנקש הזה‬
‫נעלם מזירת הפשע מהר כל כך?‬
‫איך הוא עושה את זה?‬
‫- אני חושב שאת עומדת לספר לי. - בוודאי.‬
‫הוא מתנקש במטרות שלו במיקומים שונים.‬
‫שיטות פעולה שונות, אבל לכולן יש מאפיין משותף אחד.‬
‫כל אחד מאתרי החיסול גובל ביער.‬
‫יער עבות שמורכב ממספר שבילים‬
‫ומרכזו נמצא כאן.‬
‫בתמונות אפשר לראות שיש כאן מבנה. בית.‬
‫כאן אני חושבת שנמצא את צייד הנאצים שלנו.‬
‫הינה הוא.‬
‫מאיר!‬
‫מי אתם ומה אתם רוצים?‬
‫לא. תורידי את הסכין, בבקשה. תורידי את הסכין.‬
‫אולי אוריד אותו לתוך אבי העורקים שלה אם לא אוהב את תשובתך.‬
‫- מאיר. - תגיד לי למה אתם פה‬
‫ומה אתם רוצים, אחרת אשסף לה את הגרון.‬
‫באנו לפה בשבילך.‬
‫בשביל העזרה שלך.‬
‫יש לנו קבוצה של אנשים שדומים לך.‬
‫אנחנו תופסים נאצים נמלטים וממיטים עליהם צדק.‬
‫תראי. את רואה?‬
‫קוראים לי מאיר אופרמן.‬
‫זה לא ייתכן. הכרתי את מאיר אופרמן.‬
‫איך?‬
‫מאיר אופרמן אהב את אחותי.‬
‫חווה.‬
‫אני צריך את זה.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת, היא חשבה משכבר הימים...‬
‫טוב, כולנו חשבנו...‬
‫שאת מתה.‬
‫מה אם אנחנו מתים, מאיר?‬
‫מה אם זה גן העדן שלנו?‬
‫לצוד אותם.‬
‫מה אם זה הגמול שלנו?‬
‫עדיין יש יותר מדי כאב.‬
‫תצטרפי אלינו.‬
‫אנחנו עושים מה שאת עושה.‬
‫תרשי לנו לקחת אותך לאמריקה‬
‫- ותבקרי את רות. - אי אפשר.‬
‫לא, אוכל לממן את מאמצייך.‬
‫- אני לא צריכה את זה. - יש לנו גישה לכל מיני מסמכים.‬
‫אמרתי לא.‬
‫כמה זמן את כבר יודעת שרות בחיים?‬
‫עשרים שנה.‬
‫אני יודעת איך נראה הבית שלה בברוקלין.‬
‫הוא דומה קצת לבית שלנו.‬
‫אני יודעת מה קרה לבת שלה.‬
‫לבת שלכם.‬
‫אני יודעת שיש לה נכד,‬
‫ג'ונה, שהוא כל עולמה.‬
‫אני יודעת שאני מתגעגעת אליה.‬
‫אז למה? למה לא סיפרת לה?‬
‫אם היא תדע מה נהיה ממני,‬
‫היא תמנע ממני לעשות את העבודה הזו.‬
‫היא תמיד רצתה להגן עליי. זה היה התפקיד שלה.‬
‫אבל זה התפקיד שלי.‬
‫אני אוהבת את מי שאני עכשיו. אני אוהבת את מה שהפכתי להיות.‬
‫חווה?‬
‫היא מתה לפני שנים רבות.‬
‫העבודה היא כל מה שיש לי עכשיו.‬
‫אתה לא תספר לה שפגשת אותי.‬
‫לא מקומך לספר את האמת הזאת, מאיר.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מבטיח שלא אספר.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אתה לא חושב שמגיע לה לדעת את האמת?‬
‫לרות מגיעים הרבה דברים.‬
‫אבל גם לחווה.‬
‫את יודעת, מגיע לאדם לספר את הסיפור שלו בעצמו.‬
‫בין אם הוא אמיתי ובין אם לאו.‬
‫אבל עלינו להתפלל למען חווה.‬
‫למה?‬
‫הראייה שלה לא צלולה.‬
‫זו קללת הקדושים.‬
‫כל מה שהאור רואה הוא חשכה.‬
‫ולכן, זה מה שהיא חושבת שהיא.‬
‫כאשר אנחנו רואים בה רק אור.‬
‫כשנשברים פעמים רבות מדי,‬
‫כשאדם מרחיק לכת כדי להתמודד,‬
‫כדי לשרוד,‬
‫אין לדעת מה קורה לשפיות דעתו.‬
‫ננוח לזמן קצר.‬
‫נאגור כוחות.‬
‫כשאני...‬
‫כשרק נמלטתי מהמחנות...‬
‫שמעתי סיפור,‬
‫אגדה,‬
‫מעשייה...‬
‫על אדם שחי ביער‬
‫והנאצים כינו אותו "המגפה".‬
‫גיבור על יהודי.‬
‫הוא העלים נאצים כלא היו.‬
‫וכעבור שנים רבות,‬
‫נתקלתי במגפה.‬
‫והתאהבתי בו.‬
‫והעברנו את שני העשורים הבאים‬
‫בחיסול נאצים, אני וזאב.‬
‫עד שיום אחד,‬
‫הוא הניח את המסכה ואת הגלימה,‬
‫ואני לא יכולתי לעשות זאת.‬
‫הוא היה נהנה מזה מאוד.‬
‫הוא תמיד אמר שאם אמצא את היטלר,‬
‫הוא יעטה שוב את המסכה ואת הגלימה‬
‫וישלח אותו לעולם הבא.‬
‫נכון שזאב אמר את זה?‬
‫טוב...‬
‫יום אחד,‬
‫סביב מדורה, או לפני השינה, או בחשכת היער,‬
‫העמים המדוכאים של העולם יספרו סיפורים עליכם.‬
‫על חבורת גיבורי על.‬
‫וגם אתם תהפכו לגיבורים של אגדה.‬
‫של מעשייה.‬
‫של מיתוס.‬
‫אם רק נצליח.‬
‫- אני חושב שזה פה. - מה זאת אומרת, זה פה?‬
‫מה פה?‬
‫תעזרו לו.‬
‫תעזרו לו. בואו נעזור לו.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה זה?‬
‫זה פתח מילוט. אם הוא יצטרך לברוח שוב.‬
‫הוא יכול להוביל אותנו למתחם שלו.‬
‫- יש מערכת מנהרות. - איפה היא מתנקזת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אז ייתכן שנגיע למקום שבו יכוונו עלינו נשק.‬
‫- יש אבטחה במנהרות? - אני לא יודע.‬
‫איך אתה לא יודע דברים כאלה?‬
‫איך אומרים בספרדית, "זה מבאס"?‬
‫מה המרחק לכניסה הקדמית?‬
‫הם יראו אותנו מתקרבים מקילומטרים.‬
‫זאת הדרך.‬
‫זה נעול מבפנים. איך ניכנס, לעזאזל?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫קצת סי-4 אמור לעשות את העבודה.‬
‫בסדר. לתפוס מחסה!‬
‫תכסו את האוזניים!‬
‫ליתר ביטחון!‬
‫שניכנס?‬
‫טרוויס וג'ו אמורים לחזור בקרוב.‬
‫חסר להם שהם לא יביאו קרקפות של יהודים.‬
‫משעמם לי.‬
‫אני רוצה לשחק במשחק.‬
‫מה?‬
‫יש לך תוכניות אחרות?‬
‫אתן לך לנצח.‬
‫את לא תיתני לי לנצח. אני אנצח.‬
‫"אתה עוד תנצח."‬
‫אתה זוכר מי אמר לך את זה?‬
‫- בבונקר? - לא.‬
‫אתה עוד תנצח.‬
‫אתה...‬
‫עוד...‬
‫תנצח.‬
‫תיש, אקדח,‬
‫זאב, תלמיד, שמש שחורה וארנב.‬
‫מי אמר לך את זה, אדולף?‬
‫בבונקר. מי אמר לך, יקירי?‬
‫תבדקי.‬
‫אתה רצית את גלולת הציאניד.‬
‫התחננת לקבל אותה.‬
‫כרעת ברך. ומה אמרתי?‬
‫אדולף היטלר לא ימות ככה.‬
‫המלחמה לא תסתיים ככה.‬
‫אמרתי, "אל תעשה את זה.‬
‫"אנחנו נברח. נגרום להם לחשוב שאנחנו מתים.‬
‫"ואז נימלט ונבנה מחדש, ויום אחד, יקירי,‬
‫"אתה תנצח במלחמה.‬
‫"אתה עוד תנצח".‬
‫זה מה שאמרתי, לעזאזל!‬
‫תבדקי אותם.‬
‫אמרת תיש?‬
‫אקדח?‬
‫זאב.‬
‫תלמיד.‬
‫שמש שחורה.‬
‫וארנב.‬
‫טעית בכולם, אדולף.‬
‫אני משחקת במשחק שלך כבר 35 שנים.‬
‫אתה סוף סוף רוצה לנצח?‬
‫הגיע הזמן שתשחק במשחק שלי.‬
‫אני יודעת איך אדולף היטלר ינצח.‬
‫הוא יניח את הכתר על ראשי.‬
‫ואני אתקשר באמצעות הצעירים, הבורים, העם.‬
‫העם!‬
‫ואתה תשמע בטלוויזיות שלהם, בכל העולם...‬
‫הייל היטלר.‬
‫הייל היטלר!‬
‫הייל היטלר לנצח!‬
‫הייל היטלר לנצח.‬
‫אני אמשיך את שלטונך.‬
‫תקשיב לי עכשיו, כמו שהקשבת אז.‬
‫הקול שלי הציל אותך.‬
‫הקול שלי יציל את הגזע הלבן הגדול.‬
‫היי! לאט יותר!‬
‫היי!‬
‫נראה לי שהגענו.‬
‫- הגענו לאן? - נראה לי שזאת קרחת יער‬
‫מחוץ למרכז המתחם.‬
‫נראה לך? אלוהים ישמור.‬
‫אני איכנס ראשון.‬
‫אתם תבואו אחריי. השומרים יראו אתכם.‬
‫כשזה יקרה, הם ימהרו להכניס אותו לבונקר מתחת לבית הגדול.‬
‫זה יספק לכם את ההזדמנות הכי טובה להתקרב מספיק כדי להרוג אותו.‬
‫אבל אם הוא יגיע לבונקר לפנינו,‬
‫אף כמות של סי-4 לא תחדור את הקירות האלה.‬
‫אז צריך להתקדם במהירות.‬
‫תיכנס לבד, תמשוך את תשומת ליבם.‬
‫הוא ירוויח לנו זמן.‬
‫אז נתפוס את העמדה שלנו. נגיע לבונקר לפניו.‬
‫את סומכת עליו שילך לבד?‬
‫הגענו עד הלום. לא נצא מכאן בלי היטלר.‬
‫לא בלי לשפד על יתד את השפם של המפלצת הזאת.‬
‫קדימה.‬
‫אני מקווה שאת צודקת לגביו.‬
‫בוקר טוב, קלאודיה!‬
‫ברוך שובך.‬
‫הבאת לנו משהו?‬
‫הנס,‬
‫בעוד כמה שניות, אויבים חמושים ייכנסו‬
‫ממש מכאן.‬
‫הם ממש מאחוריי.‬
‫הם באים לקחת את הפיהרר.‬
‫מהר! תפעיל את האזעקה!‬
‫בספירה שלי...‬
‫אחת...‬
‫שתיים...‬
‫שלוש!‬
‫מינדי, תתכופפי.‬
‫בואי נלך לאחוזה. היא שם למעלה.‬
‫פולשים!‬
‫הם באים עכשיו! עכשיו!‬
‫מה קורה?‬
‫פולשים!‬
‫הם באים עכשיו!‬
‫פיהרר, אני מתנצל, אנחנו חייבים לקחת אותך לבונקר מייד.‬
‫קדימה!‬
‫עוד מתקרבים, בשעה שלוש!‬
‫אני לא מבין שעות! איפה?‬
‫מצד ימין, שמוק!‬
‫זין!‬
‫הארייט, חייבים ללכת!‬
‫כולם לחזור למנהרה, עכשיו!‬
‫עדיין לא ידוע אם הם תפסו אותו.‬
‫ג'ו!‬
‫לא הצלחתי להשיג קו ירי.‬
‫אחורה!‬
‫בסדר.‬
‫תכניסו אותו, עכשיו!‬
‫תעבור את הדלת המזדיינת הזאת ותגבה ממנו את החוב שלו, הבנת?‬
‫- אל תביט לאחור. אני אחפה עליך. - לא.‬
‫אנחנו לוקחים אותו יחד.‬
‫צדקת, ג'ונה.‬
‫המשפחה היא הכול.‬
‫לא ארשה שיקרה לך משהו.‬
‫חווה, אני לא יכול.‬
‫תקשיב לי.‬
‫בעוד כמה שבועות נהיה בחתונה שלך.‬
‫- שיכורים על כל התחת. - לא. אל תעשי את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אדולף!‬
‫עכשיו, לך, מזדיין קטן.‬
‫רוץ!‬
‫לא!‬
‫לא מגיע לך לבחור איך זה ייגמר.‬
‫אתה צריך לשאת באחריות‬
‫על הפשעים שביצעת.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬