Jeg er skeptisk til ham.
Han leker med oss. Vi kan ikke stole på ham.
Tror du han lot seg fange med vilje?
Han skjøt Travis i ansiktet.
Kun han kan føre oss til Hitler.
For to dager siden ville du forsvinne.
Nå vil du bli.
Du sa at om vi finner Hitler, løser det alt.
Alle våre feil, alle våre synder.
Jeg skal føre dere til ham.
Jeg lover.
Kan vi stole på deg, Joe?
Stole på meg.
De forlot meg, for helvete!
De lette aldri etter meg engang.
Og du lurer på om dere kan stole på meg?
Clara! Stopp. Hør her.
Jeg skal fortelle deg alt du vil vite.
Hva kan du si?
Jeg vet du er redd.
De folkene var monstre.
Tror du det er de som skremmer meg?
Det er du.
Jeg så deg. Jeg så hva du er i stand til.
Hva snakker du om? De mennene var nazister.
-Faktiske nazister. -Jeg vet det.
Og politiet bør varsles.
Eller domstolene, pressen eller militæret...
De vet det! Alle vet det. Og de har ikke gjort noe.
Ikke noe! Forstår du?
Det er det som er poenget.
Dette...
-Det er grunnen til at jeg må... -Drepe. Med egne hender?
Nazister! Jeg jakter på dem og dreper dem.
For hvem skal gjøre det om ikke jeg gjør det?
Jeg holdt det skjult for deg.
Det var galt.
Men det er bare fordi
det snart er over.
-Over? -Ja.
-Bare ett til nå. -Ett drap til?
Ett til. Jeg lover.
Tror du jeg liker å gjøre dette?
Ut fra det jeg så i dag,
tror jeg faktisk det.
Det du så i dag,
var at jeg gjorde det jeg måtte
-for å redde deg. -Jeg reddet meg selv!
Ved å appellere til en annen persons menneskelighet.
Ikke ved å stjele den fra noen i kaldt blod.
-Du valgte vold. -Nei, rettferdighet,
mens hele verden ser vekk. Men vi kan ikke det.
Vi skal ikke det.
Vi har ikke det alternativet,
den luksusen å bare se en annen vei slik du gjør.
Er det sant at du
drepte et barn i Spania?
Det var et uhell.
-Herregud. -En nazist brukte sitt eget barnebarn...
Din kjærlige sjel...
-Den er her fortsatt. -Nei, den er borte.
Den er borte.
Og av alt det forferdelige jeg så i dag,
var det det verste.
Det var det verste.
Clara, slutt, vær så snill.
-Det er bare én til... -Nei. Det er løgn!
Jeg lyver ikke for deg.
Jeg vet det.
Men du lyver for deg selv.
Jeg kan ikke gifte meg med en morder.
Jeg kan ikke elske et monster.
Clara, vær så snill. Clara!
Clara!
JEGERE
En på SS-listen,
en Mathias Kern. Ingen vet hvor han er.
Jeg så Mathias Kern i INS-mappene.
Ja, der.
Går det bra, Ruthy?
Det går fint. Takk.
Vi har kanskje noe.
Jeg snakket med en tidligere kollega i MI6.
Hun mener byrået har funnet Hauptsturmführer Pietr Hartmann.
-Hartman? -Og Linus Rounds.
Elgar Wittbeck, Gunther Domshron.
Bingo.
De ble funnet på likhuset i Buenos Aires.
Hva?
Sju eldre tyskere har dødd på mystisk vis
de siste fire månedene i Buenos Aires.
Argentinske myndigheter holder det hemmelig.
Tror du det er en gruppe som vår?
Som jakter på nazister?
Kontakten min tror det er én mann,
en ensom ulv,
som dreper nazister uten å etterlate seg fingeravtrykk.
Han kan ha mengder av informasjon som kan løse alt for oss.
Da reiser vi til Sør-Amerika.
Og finner denne ensomme ulven.
Jeg sa hun ville bli et problem.
Hun er bare oppskaket.
Og hva med deg?
Var du oppskaket den kvelden din bestemor ble drept?
Rømte du?
Slik jeg forstår det, gjorde du sorgen om til handling.
Det er ikke troen som skiller deg fra Clara.
Det er karakter.
Er vi monstre?
Hjelp meg å legge henne ned.
Roxy.
-Roxy! Går det bra? -Ja.
-Herregud. -De fikk ut kulen.
Trenger du noe? Går det bra?
Ja, det går bra.
Hva faen?
-Lonny. -Stopp!
Hva gjør han?
-Stopp! -Legg den ned.
Lonny, legg pistolen fra deg. Vi skal forklare.
Han drepte Georges. Han prøvde å drepe Roxy.
Av en eller annen grunn puster han fortsatt.
Kun han kan føre oss til Hitler. Forstår du?
Greit. Jeg skal skyte Joe.
-Lonny, vær så snill! -Stopp.
Se hva du gjorde mot meg.
Vet du hvor lenge jeg så etter deg?
Hvor mange måneder jeg gjennomsøkte byen? Hvor mange veteransykehus jeg besøkte?
Jeg visste du ikke bare ville ha dratt.
-Roxy. -Nei!
-Nei. -Han prøvde å drepe deg.
Det var ikke ham.
Jeg er lei meg...
Vi må dra fort.
Når Joe ikke returnerer, skjønner Hitler at mennene hans sviktet ham.
Han kommer til å vente på oss med en hær.
Dette er vår eneste sjanse til å finne Hitler.
Vår eneste sjanse til å holde løftet vi ga
til minne om de seks millioner jødene.
Aldri igjen.
Kom igjen.
Greit.
Går det bra?
Ja.
Jeg bare...
Lonny, jeg ville bare se ham med mine egne øyne,
så jeg kan si til Malika at moren hennes rensket verden for ondskap.
Du er ikke unnværlig.
Ikke slik som jeg er.
Du må være her for henne.
Jeg tenkte...
Hvorfor?
Hvorfor ødelegge en strålende dag?
Med tenkingen din.
Ikke begynn.
Det er det du gjør. Du tenker
og legger planer.
Alle planene jeg har lagt,
har vært til stor fordel for deg, Adolf.
Alle?
Ja.
Og et enkelt "takk"
og anerkjennelse, ville det drept deg?
Det ville du ha elsket.
Om noe drepte meg.
Regimeendringer må til for at et fjerde rike skal lykkes.
Målgruppen vår blir yngre. Mer uvitende.
Min spesialitet.
Det var det! Frem til du mislyktes.
Du er en taper, Adolf.
Du tapte. Du kan ikke komme tilbake fra det.
Men navnet ditt betyr fortsatt noe.
Og om du hadde hatt en sønn eller datter,
kunne de ha ført navnet ditt og bragdene dine videre.
Heldigvis for deg
har du en kone.
Mrs. Hitler.
Vi skaper en bevegelse.
Vi når frem til dem med et våpen kraftigere enn en atombombe.
Med meg som deres nye leder.
Morgendagens kvinne.
En mor for alle fortapte barn.
Over hele kloden har kjente historikere
skrevet om alt jeg har skapt.
Med hendene mine, hjertet mitt, hjernen min,
har jeg konstruert en ny verden.
Og i alle disse bøkene står ditt uverdige navn ved siden av mitt.
Ved siden av mitt!
Å gifte deg med meg var din beste prestasjon.
Og på en eller annen måte er du overbevist om at du fortjener mer.
Du er...
...bare teppet jeg ligger ved siden av.
Hvorfor lytter du ikke...
...til det som alltid...
...har reddet deg?
Stemmen min!
Hvorfor kjører vi østover?
Burde vi ikke kjøre vestover?
Nei. Du snudde.
Du sa vest.
Du hørte feil.
Jeg vet hvor han er.
Om Joe så mye som blunker mistenkelig, dreper vi ham.
Det føles kjent.
Som første gang vi møttes.
Så dette er alle sammen?
Ja.
Så spørsmålet er: Hvordan forsvinner denne morderen
så raskt fra åstedet?
Hvordan gjør han det?
-Du har vel tenkt å fortelle meg det. -Så klart.
Han treffer målene på forskjellige steder.
Forskjellige metoder, men alle har én ting til felles.
Alle åstedene ligger ved en skog.
Tett skog med en rekke stier,
og sentralt plassert her.
Vi har bilder som viser en bygning her. Et hjem.
Her tror jeg vi finner nazistjegeren vår.
Der er det.
Meyer!
Hvem er dere, og hva vil dere?
Nei. Senk kniven, er du snill.
Liker jeg ikke svaret, senker jeg den kanskje i hovedpulsåren.
-Meyer. -Si hvorfor dere er her
og hva dere vil, ellers kutter jeg strupen.
Vi vil snakke med deg.
Vi trenger din hjelp.
Vi har en gruppe individer som er som deg.
Vi fanger flyktede nazister og stiller dem til ansvar.
Se. Ser du?
Jeg heter Meyer Offerman.
Umulig. Jeg kjente Meyer Offerman.
Hvordan?
Meyer Offerman elsket søsteren min.
Chava.
Den trenger jeg.
Takk.
Hun trodde lenge at...
Vi trodde alle...
At du døde.
Hva om vi har det?
Hva om dette er vår himmel?
Å jakte på dem.
Hva om dette er vår belønning?
Det er fortsatt for mye smerte.
Bli med oss.
Vi gjør det du gjør.
Bli med oss til USA
-og treff Ruth. -Jeg kan ikke.
Jeg kan finansiere deg.
-Jeg trenger det ikke. -Vi har tilgang til dokumenter.
Jeg sa nei.
Hvor lenge har du visst at Ruth var i live?
I 20 år.
Jeg vet hvordan hjemmet hennes i Brooklyn ser ut.
Det liknet litt på vårt.
Jeg vet hva som hendte med datteren hennes.
Datteren din.
Jeg vet hun har et barnebarn,
Jonah, som er alt for henne.
Jeg savner henne.
Så hvorfor har du ikke sagt det til henne?
Om hun visste hva jeg har blitt,
ville hun stoppet meg.
Hun ville alltid beskytte meg. Det var jobben hennes.
Men dette er min.
Jeg liker den jeg er nå. Den jeg har blitt.
Chava?
Hun døde for mange år siden.
Arbeidet er alt jeg har nå.
Ikke si til henne at du så meg.
Det er ikke din sannhet å fortelle.
Jeg forstår.
Jeg skal ikke si noe.
Jeg lover.
Synes du ikke hun fortjener å få vite sannheten?
Ruth fortjener mye.
Men det gjør også Chava.
Mennesker fortjener å fortelle sin egen historie.
Enten den er sann eller ikke.
Men vi bør be for Chava.
Hvorfor?
Hun ser ikke klart.
Det er helgenens forbannelse.
Alt lyset ser, er mørke.
Derfor tror hun det er det hun er.
Mens vi bare ser lys når vi ser på henne.
Når man har blitt knust for mange ganger,
når man går for langt
for å overleve det,
vet man ikke hvor tankene tar veien.
La oss hvile oss litt.
Samle krefter.
Da jeg...
Da jeg rømte fra leiren...
...hørte jeg en historie,
en legende,
et eventyr
om en mann som bodde i skogen,
som nazistene kalte "Pesten".
En jødisk superhelt.
Han utryddet nazister.
Og mange år senere
traff jeg Pesten.
Og forelsket meg i ham.
De to neste tiårene
utryddet vi nazister, jeg og Zev.
Helt til han en dag
la fra seg masken og kappen,
mens jeg ikke klarte det.
Han ville ha elsket dette.
Han sa alltid at om jeg noensinne fant Hitler,
ville han ta på seg masken og kappen igjen
og føre ham ut.
Sa ikke Zev det?
Vel...
En dag,
rundt et bål, eller ved leggetid, eller i mørket i skogen,
kommer verdens undertrykte til å fortelle historier om dere.
En gruppe superhelter.
Og også dere kommer til å bli legender.
Eventyr.
En myte.
Om vi bare lykkes.
-Jeg tror det er her. -Hva mener du?
Hva er her?
Gi ham en håndsrekning.
Hjelp ham. La oss hjelpe ham.
Hva i helvete?
Hva er det?
En rømningsvei. I tilfelle han må flykte igjen.
Den kan føre til basen hans.
-Det er et tunnelsystem. -Hvor er utgangen?
Jeg vet ikke.
Så det kan føre oss til en haug med våpen rettet mot oss.
-Er tunnelene bevoktet? -Jeg vet ikke.
Hvordan kan du ikke vite det?
Hvordan sier man "dette suger" på spansk?
Hvor langt er det til inngangen?
De kommer til å se oss langveis fra.
Vi må ta denne veien.
Den er låst innenfra. Hvordan kommer vi oss inn?
Jeg ordner det.
Litt C-4 gjør susen.
Greit. Ta dekning!
Hold for ørene!
Best å være på den sikre siden!
Skal vi?
Travis og Joe burde være her snart.
De bør bare ha med seg jødeskalper.
Jeg kjeder meg.
Jeg vil spille et spill.
Hva?
Har du andre planer?
Jeg skal la deg vinne.
Du lar meg ikke vinne. Jeg skal vinne.
"Du skal vinne."
Husker du hvem som sa det til deg?
-I bunkersen? -Nei.
Du skal vinne.
Du...
...skal...
...vinne.
Geit, pistol,
ulv, skolegutt, svart sol og kanin.
Hvem sa det til deg, Adolf?
I bunkersen. Hvem var det?
Sjekk det.
Du ville ha cyanidpillen.
Du ba om den.
På dine knær. Og hva sa jeg?
Adolf Hitler skal ikke dø slik.
Krigen skal ikke ende slik.
Jeg sa: "Ikke gjør det.
"Vi kommer oss unna. Får dem til å tro vi er døde.
"Vi rømmer og bygger opp igjen, og en dag, min kjære,
"skal du vinne krigen.
"Du skal vinne."
Det var det jeg sa!
Sjekk dem.
Sa du geit?
Pistol?
Ulv.
Skolegutt.
Svart sol.
Og kanin.
Alle er feil, Adolf.
Jeg har spilt spillet ditt i 35 år.
Vil du endelig vinne?
Da bør du spille mitt.
Jeg vet hvordan Adolf Hitler vinner.
Han setter kronen på hodet mitt.
Og jeg kommuniserer via ungdommen, de uvitende, folket.
Folket!
Og du hører på TV-ene deres verden rundt:
Heil Hitler.
Heil Hitler!
Heil Hitler for alltid!
Jeg viderefører ditt styre.
Hør på meg nå, slik du gjorde da.
Stemmen min reddet deg.
Stemmen min redder den hvite rasen.
Hei! Senk farten.
Hei!
Jeg tror vi er fremme.
-Hvor er "fremme"? -En lysning, tror jeg,
rett utenfor basen.
Tror du? Herregud.
Jeg går først.
Du følger etter. Vaktene vil se deg.
Når de gjør det, tar de ham med til bunkersen under det store huset.
Da får dere sjansen til å komme nær nok til å drepe ham.
Men kommer han seg til bunkersen før oss,
får ikke C-4 oss gjennom veggene.
Så vi må være raske.
Gå inn alene og distraher dem.
Han gir oss litt tid.
Så handler vi. Vi skal komme oss til bunkersen før ham.
Lar du ham gå alene?
Vi har kommet oss hit. Vi drar ikke herfra uten Hitler.
Ikke uten det monsterets bart på en jævla påle.
Gå.
Jeg håper du har rett angående ham.
God morgen, Claudia!
Velkommen tilbake.
Har du med noe til oss?
Hans,
om noen få sekunder kommer det væpnede fiender
forbi her.
De er like bak meg.
De er ute etter Führeren.
Fort! Slå alarm!
På tre.
Én...
To...
Tre!
Dukk, Mindy.
Vi må til huset. Det er der oppe.
Inntrengere!
De kommer nå! Nå!
Hva foregår?
Inntrengere!
De kommer nå!
Beklager, mein Führer, men du må til bunkersen umiddelbart.
Kom igjen!
Flere kommer, klokka tre!
Skjønner ikke klokkeretninger. Hvor?
Til høyre, ditt fjols!
Faen!
Harriet, vi må gå!
Tilbake til tunnelen!
Vi vet ikke om de har ham ennå.
Joe!
Jeg hadde ikke klart sikte.
Tilbake!
Greit.
Få ham inn!
Gå inn og sørg for at han får unngjelde. Forstår du?
-Ikke se deg tilbake. Jeg dekker deg. -Nei.
Vi tar ham sammen.
Du hadde rett, Jonah.
Familien betyr alt.
Jeg lar ingenting skje med deg.
Jeg kan ikke, Chava.
Hør på meg.
Om noen uker er vi i bryllupet ditt.
-Fulle som alker. -Ikke si det.
Det går bra.
Adolf!
Stikk, ditt naut.
Løp!
Nei!
Du fortjener ikke å få velge hvordan dette ender.
Du må holdes ansvarlig
for forbrytelsene du har begått.
Tekst: Stine Ellingsen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg