Du sa at du ville ut. Her er vi. Ute.
Jeg sa gå ut og kose oss.
Og kanskje snakke med noen gutter.
Jeg har ikke tålmodighet.
Greit, hva gikk jeg glipp av?
Jeg vedder 25 dollar
- på at Franklin taper. - Hjelpes.
- Hvor er Franklin? - Hei, Franklin! Din tur.
Ja, bare et øyeblikk. De rotet det til.
Kom igjen. Karene venter.
Hyggelig at du blir med.
Bordet ser fortsatt forferdelig ut.
Opp med humøret. Jeg kan bomme.
- Hva skal jeg egentlig med penger? - Ja.
Har de ikke øl i Saigon?
Jeg kommer til å savne deg, kompis, men...
I det minste får jeg 25 dollar til å huske deg med.
Bra spilt.
Unnskyld meg.
Bare flaks.
Du skjøt den sånn med vilje.
Ja.
Men hva er sjansen for at du sitter her?
Det er det dummeste noen noen gang har sagt til meg.
Hva sier du?
Liker du Elvis Presley-sanger?
Elvis? Er han ikke litt gammeldags?
Du blir vant til det.
Sier du det?
Du milde svinegjeter.
Jeg tror det er på tide å bytte meg ut med en nyere modell.
Jeg la sølvtøyet i mikroen igjen.
- Skal vi spise det likevel? - Hvorfor ikke?
La oss leve farlig.
Ikke bruk så mye salt.
- Hva? Trodde vi levde farlig. - Du hørte hva legen sa.
Og ikke si "hva".
De ba meg ikke gifte meg med en engelsklærer,
men jeg gjorde det likevel.
Går det bra med deg?
Ja, jeg er bare ikke så sulten.
Du har ikke spist nok til å holde en fugl i live.
Du må spise, kjære.
Enkelt å fikse. Bare en løs pakning.
Bør ikke lage den lyden lenger.
- Skal vi se på stjernene i kveld? - Igjen?
- Føles som vi nettopp gjorde det. - Jaså?
La oss dra.
Vær så snill?
- Sikker på at det er greit? - Ja, det går bra.
Minn meg på å bytte den pæren, ok?
Og fylle på bilen.
Og isen med... maltkulene.
Lyspærer. Bensin.
Jeg har deg.
Sånn.
- Går det bra med deg? - Ja. Fint.
Her.
Bare hvil et øyeblikk.
Rolig.
TIL STJERNENE
- Stoler du ikke på meg? - Ta bollen.
Er du klar til å skrive historie?
- Det sier du hver gang. - Gjelder fortsatt.
Ser du? Det er ikke hver gang...
Det er bare fordi du sa noe.
Jeg elsker deg, Irene.
Jeg elsker deg også, Franklin.
Hvordan ser det ut der ute i kveld? Noe interessant?
Det er alltid interessant for meg.
Jeg vet det.
Klar til å dra hjem snart? Kampen starter.
Du kan gå. Jeg blir litt til.
Jeg forlater deg ikke her alene.
Greit. Bare...
Gi meg noen minutter.
Er det noe som skjer?
Du har ønsket å komme hit mer og mer.
- Det er ikke sant. - Jo, det er det.
Helt siden i fjor.
Siden du falt.
Det er alltid godt å komme seg ut av huset.
Nei.
De fleste går ut på middag eller kanskje på kino.
De fleste har ikke dette.
Jepp.
Men noe er annerledes.
Du tenker på dette selv når vi ikke er her ute.
- Leser du tankene mine nå? - Ja.
Jeg har kjent deg en stund nå. Jeg kommer meg.
- Hva er poenget ditt, Franklin? - Jeg bare...
Jeg mener...
Blir du ikke litt lei av dette?
For det blir jeg.
Nei, jeg blir ikke det.
Se...
Ja, jeg skjønner det. Det er litt av en utsikt.
Det er mer enn det.
Er det?
Åtte hundre og femtiseks ganger har vi tatt denne turen nå, og...
Ingenting har skjedd.
Vi sitter her, vi ser ut av vinduet...
Det er alt.
Ganske sikker på at det er alt det blir.
Hva med døren?
Hva?
Du så hva som skjedde da jeg satte musene der ute.
De overlevde ikke et minutt.
Da får vi...
Vi får bare vente.
Vente på hva?
Vi blir ikke yngre.
Jeg tror disse turene begynner å tære på.
Vi kan ikke gjøre dette for alltid.
Kanskje det er på tide at vi forteller det til noen andre.
- Kanskje Denise. - Nei.
Dette er det siste Denise trenger.
Det vil bare skremme henne.
Det er en grunn til at det var vi som fant dette.
Det var ment for oss.
Dette er vår gåte å løse.
Ikke ta det fra meg.
Selvfølgelig ikke.
Sitt.
Flink jente.
Det var en dugelig treningsøkt.
Jeg kan sove her i natt på den andre madrassen.
Ryggen min er litt vond.
Jeg klarer meg.
Ikke bekymre deg.
Bare en natt eller to, så er jeg god som ny.
Ser resten av kampen.
Drøm søtt, kjære.
Hva skal du gjøre mens jeg er hos legen?
Jeg har noen ærender.
Hvorfor gjør du ikke noe morsomt?
Når traff du Randy sist?
Tror ikke jeg tåler det lenger.
- Du vet jeg sovner etter en øl. - Ja.
Vil du bytte?
Nei. Jeg har nok av mine egne, takk.
Se på den fyren.
Ikke til å tro.
Han prøver bare å være hjelpsom, Franklin.
- Hei, dere to. - Hva gjør du?
Jeg hadde klipperen ute. Tenkte jeg ville klippe litt hos deg.
- Håper det er greit. - Takk for at du tok deg tid, Byron.
- Du trengte ikke det. - Bare hyggelig.
Jeg er en enkel mann. Ser jeg gress, klipper jeg det.
- Ser du en grense, går du over den. - Vær så snill. Slutt.
Jeg er uskyldig, jeg sverger.
Vil jeg klippe det, gjør jeg det selv.
Vi kan bytte verktøy.
Jeg kunne brukt høvelen din hvis...
Den er ødelagt.
Kanskje når den virker igjen?
Lunsjen står i kjøleskapet.
Det er bare en halv salat, så ikke bli for begeistret.
Den har bacon.
Jeg har tekstet med damen jeg møtte på treningssenteret.
Hun sier det er en bowlingliga her.
Hva synes du?
På tide at Banana Splitters gjenoppstår?
Franklin York er en løgner.
Vær så snill, ikke dette igjen.
Han sa at høvelen hans var ødelagt,
men jeg så nyhøvlet treverk rett ved verkstedet hans.
Hvorfor er du så besatt?
Greit. Du kommer til å le...
Jeg tror de skjuler noe i det skuret.
Jeg fant barnebarnet deres på Facebook
og sendte henne en melding om hva du så.
Det er deres problem, ikke vårt.
Vi har bare vært her i seks måneder.
La dem være. For min skyld.
Du har ikke den beste historien med naboer,
og jeg vil gjerne bli invitert til ting.
Greit.
Ville du at Wilpons-treet skulle falle på huset vårt?
Du kunne vært snillere mot ham.
Hvem? Byron? Nei takk.
Om du ga ham en sjanse, kan dere kanskje bli venner.
Fyren gir meg gåsehud.
Han lar hunden sove i sengen sin.
I himmelens navn. Han liker dyr.
Det er ektesengen hans.
Jeg kan ikke...
Du er så sta.
Hva er det som skjer med deg?
Prøver å få meg til å bli venner med Byron.
Ber meg dra til biljardhallen midt på dagen.
Jeg synes bare det hadde vært fint om du kom deg ut og var sosial.
Holder deg skarp.
Jeg vil ikke se andre mennesker.
Jeg vil ikke føle at alt du gjør, er å ta vare på meg.
Din må være like vanskelig som min.
Hei. Beklager forsinkelsen.
- Irene, du kan komme inn nå. - Takk.
Vi har noen skanninger og tester.
Alt er rutine, men det kan ta litt tid.
Jeg ringer deg når jeg er ferdig.
- Hvordan er ryggen, Mr. York? - Gode og dårlige dager.
Kan ikke klage.
Det er et legekontor. Det oppfordres til å klage.
Ikke glem isen.
Ja, frue.
Ha en fin dag.
Du har ikke vært her på flere måneder.
Jeg antok at det var fordi du ble bedre.
Er jeg ikke det?
Jeg ser du fortsatt er i stolen.
Bare når jeg drar hjemmefra.
Prøver å være ekstra forsiktig.
Og hvor ofte drar du hjemmefra?
Spiser du? Trener?
- Er du ferdig hos fysioterapeuten? - Er dette en slags inkvisisjon?
Jeg skal ikke pynte på dette.
Jeg er bekymret.
Du bør ikke være i denne tilstanden, selv etter fallet.
Du får det til å høres verre ut enn det er. Jeg har det bra.
Beklager, men du har det ikke bra.
Jeg tror du vet det.
Er det noe i livet ditt som kan bidra til disse symptomene?
Ikke som jeg kan tenke meg. Nei.
Noen av tingene du opplever, blir ofte verre av depresjon.
Jeg er ikke deprimert.
Jeg vil ta noen flere tester.
Vi bør øke benazepril for blodtrykket ditt.
Levotyroksinen også.
Du trenger et ernæringsprogram og kosttilskudd.
For hodepine og søvnløshet, doksepin.
PT, hyppigere kontroller. Det er en start...
Irene.
Har du vurdert hjemmesykepleie?
Franklin kan ta seg av meg.
Jeg vet ikke om han kan det lenger.
Har du kundekort?
Ja, et eller annet sted.
Beklager. Vent litt, bare et øyeblikk.
- Hei, Denise. - Hei, bestefar.
Kan jeg ringe deg tilbake? Jeg er i butikken.
Gjett hva? Jeg kommer til byen.
Jeg kjører dit faktisk akkurat nå.
Akkurat nå?
Kanskje slippe til noen andre?
Bare møt meg på Jelinek. Greit?
Greit.
- Ferdig? - Ja. Nå er jeg det.
La meg finne kundekortet.
Et sted.
JELINEK'S KAFÉ OG RESTAURANT
- Hei, bestefar. - Hei, vennen.
- Hvor er bestemor? - Hun er hos legen.
Bare en sjekk.
Hun så litt skrøpelig ut sist jeg så henne.
Hun klarer seg. Hun er bare...
- En kakebit? - Selvfølgelig.
Hei, det er Franklin. Jeg er ikke tilgjengelig,
men hvis du legger igjen en beskjed...
- Han kommer nok snart. - Greit.
Irene, vær så snill, ikke forsvinn igjen. Du kan ikke ignorere dette.
Tydeligvis ikke.
Hvordan går det med mor?
Bra.
Hun og Trevor hadde nettopp tiårsjubileum.
Ti år?
Og hva med deg?
Hvordan går det på skolen?
Flott. Praksisen er flott.
- Vennen. - Hva?
Vil du fortelle meg hva som plager deg så mye
at du straffer den stakkars servietten?
Lover du å ikke bli sint?
Nei, altså...
- Går det bra? - Ja.
Jeg fikk en... melding i morges.
Hva slags melding?
Naboen din fant meg på Facebook og sa at de...
Facebook... Er Jim Dennings på Facebook?
Det spiller ingen rolle hvem.
Det som betyr noe, er at de gikk tur med hunden og...
De så deg dytte rundt på bestemor midt på natten.
Er det alt?
Du vet at hun liker natteluften.
- Er det det du er bekymret for? - Ja. Og...
Jeg synes dere bør vurdere å flytte.
Fordi vi gikk en tur?
Det er ikke bare det.
Jeg har tenkt på dette siden hun falt.
Det var i fjor. Hun er...
Hun har det bedre.
Hun kunne ha dødd.
Jeg vet det kan være vanskelig å forstå, vennen, men...
Vi blir bare der vi er.
Og hvis det betyr at jeg dør av å gå opp trappen,
eller å beskjære rosene,
eller kjører rundt med bestemor hele natten,
så får det være slik.
- Det gir ikke mening. Vi... - Denise, jeg sa nei.
- Unnskyld meg? - Himmel. Jeg glemte at du var her.
Kan du fortelle mannen min at jeg har gått over gaten for å besøke en venn?
Klart.
Takk.
Ms. Boyle, hva gjør du her ute?
Kan jeg spørre hva du gjør?
- La oss dra til rommet ditt... - Hei!
Hva? Jeg tar bare Ms. Boyle...
- Beklager... - Det er greit.
Dette er Irene York. Så vidt jeg vet, bor hun ikke her.
Det er greit.
Takk.
Beklager, men kjenner jeg deg?
Det er Chandra. Jeg var en av elevene dine.
Jeg skrev min siste oppgave om Brontë-søstrene,
og du sa det var en av de beste.
Ja.
- Chandra. - Ja.
- Vurderer du å flytte inn? - Nei, jeg...
Jeg ville besøke vennen min Sadie Norton.
Selvfølgelig.
Kjente du George?
Jeg så nekrologen hans i avisen.
Jeg kan følge deg til rommet hennes. Får jeg?
Ja. Takk.
De var virkelig forelsket, de to.
Men han var ganske borte på slutten.
Kjente henne ikke engang igjen.
Etter seksti år, helt plutselig.
Hvordan har du det, Mrs. York? Underviser du fortsatt?
Nei, jeg ble pensjonist for en tid tilbake.
Du var en veldig viktig lærer for meg.
Jeg tok hovedfag i engelsk.
Jeg trodde jeg også skulle bli lærer, som deg.
Det gikk ikke.
Dette er en god jobb. Du hjelper folk.
Denne jobben er tøff.
Jeg vet at du fortsatt er klar,
men sannheten er at de fleste her inne
ikke vet hva de vil eller trenger,
de setter ikke pris på det du gjør for dem.
Jeg bare skravler igjen.
Vi er ved rommet til Sadie.
Jeg vil ikke oppholde deg. Jeg vet at du har mye arbeid.
Greit. Selvfølgelig.
Det var hyggelig å se deg igjen.
Og hvem vet, kanskje du flytter inn her en dag.
Vi har alltid nye plasser som åpner seg.
Er du her for å fikse vinduet?
Nei, Sadie.
Det er Irene.
Irene York.
Irene.
- Er det virkelig deg? - Ja.
Lenge siden sist.
Har du det bra her?
Jeg har vennen min.
Har jeg fortalt deg at jeg pleide å eie en brudebutikk?
Jeg sydde alle slørene.
Du kan se hvor jeg stakk meg med nålen.
Jeg vet det, The Lovely Bride.
Jeg jobbet der en sommer, husker du?
Irene.
- Irene, er det virkelig deg? - Ja!
Du hadde det mest utrolige håret.
Du pleide å ha et bånd i det. Jeg var så misunnelig.
Du fikk meg til å betale for det båndet.
Det ble mye bånd!
Ja.
- Er du her for å fikse vinduet? - Nei.
Sadie, jeg kom for å besøke deg.
Det var så leit å høre om George.
Så jeg kom for å se hvordan du hadde det.
Jeg tenkte du kanskje trengte besøk av en gammel venn.
Vi var ikke venner.
Jo. Irene. Jeg jobbet på...
Jeg vet hvem du er, Irene.
Vi var aldri venner.
Du var ikke en veldig god ansatt.
Du har alltid trodd at du var veldig smart,
men faktisk var du ganske dum.
Har jeg fortalt deg at jeg pleide å eie en brudebutikk?
Jeg har noe å fortelle deg, Sadie.
Og du er veldig heldig,
for jeg aldri har fortalt dette til noen i hele mitt liv.
Jeg har vært et sted.
Et sted langt, langt herfra, veldig langt.
Mange lysår lengre enn noe menneske noen gang har dratt.
Jeg har sett mirakuløse ting.
Jeg er spesiell, Sadie.
Jeg er den mest spesielle personen du noen gang har møtt.
Men nå
er jeg syk.
Og jeg er redd.
Og jeg er ikke så sikker lenger.
Er du her for å fikse vinduet?
Hei!
Irene?
Kjære, jeg er hjemme!
Vil du snakke om det?
Jeg kan ta vare på meg selv.
Men det er ikke bare deg selv.
Du må ta vare på meg også.
Det er ikke rettferdig.
Du får det til å høres ut som en byrde. Det er...
- Du høres akkurat ut som Denise. - Denise?
Ja. Jeg traff henne i dag. Det er derfor jeg ble så distrahert.
Hun tror vi begynner å bli senile eller noe.
Hun vil at vi skal flytte.
Vil du?
- Hva da? - Flytte.
Du sa det selv i går kveld. Vi kan ikke gjøre dette for alltid.
Svarte, jepp.
Jeg glemte å fylle tanken.
- Fungerer ikke måleren din? - Jo, det er bare meg.
Må følge med på slike ting.
Spesielt i din alder.
Ja, det vil ikke skje igjen.
Du trenger vel ikke rapportere dette til noen?
Nei, det er bare bensin.
Det går bra. Jeg kommer snart tilbake.
Hva vil du?
Greit, Mr. Nichols, dere er booket
til 13. august fra Knoxville til Dallas.
11B. Det er et gangsete, akkurat som du ønsket.
Noe annet jeg kan hjelpe deg med?
Veldig hyggelig av deg, sir.
Om du kan fylle ut en spørreundersøkelse etter...
Drittsekk.
De legger alltid på, ikke sant?
Jeg hadde ikke ønsket en spørreundersøkelse heller.
Er du snart ferdig? Jeg vil vise deg noe.
Jeg skal skynde meg.
Hvordan ser dette ut?
STEM ALBEMARLE TIL BYRÅDET
"Albemarle"?
Hva med bare "Byron"?
Du mener bare... "Byron til byrådet"?
Ja.
Jeg liker det.
Det er enkelt og greit.
Du har alltid de beste ideene.
Ja, men trenger du virkelig skilt?
Om jeg vil vinne, må navnet mitt ut dit.
Ja, men hvorfor ikke neste år?
Når vi har funnet oss mer til rette.
Jeg kunne aldri ha gjort dette i Champaign.
Menneskene der bare...
De så meg ikke slik.
Men her kan jeg være...
...rådmann.
Du kan være fru rådmann.
Jeg har en ny samtale.
- Beklager. - Hei, Jeanine her.
Hvordan kan jeg hjelpe deg med dine reiser i dag?
Herlig! Hvilke datoer ønsker du å fly?
Greit.
JEANINE - SKAL JEG VENTE PÅ DEG? JEOPARDY STARTER
Du spurte meg i bilen...
...om jeg vil flytte.
Tja,
ærlig talt har jeg tenkt på det.
På grunn av stjernene.
Men noen ganger, når jeg ser på den andre himmelen...
Det skremmer meg.
Så jeg ville løyet om jeg sa at jeg ikke hadde tenkt på det.
Men...
Til syvende og sist, for meg...
...er svaret nei.
Fordi...
Jeg vet at du ikke vil.
Så jeg...
Så da vil ikke jeg heller.
Takk.
- Jeg dro for å besøke Sadie Norton i dag. - Ja?
George gikk bort.
Franklin, vi må snakke.
Hva ville du gjort om jeg døde?
Vent, hva sa legen?
Dette handler ikke om legen. Dette handler om deg og meg.
Hva ville du gjort?
- Jeg ville dø også. - Slutt, Franklin. Det er uakseptabelt.
Jeg bryr meg ikke om det.
Jeg har tenkt på det, og jeg vil at du skal love meg
at hvis jeg dør først,
selger du huset.
Lev videre. Bare...
La noen andre få prøve.
Hva med hemmeligheten vår?
Det har vært hemmeligheten vår lenge nok, synes du ikke?
Greit.
Jeg lover.
Hva er en passende alder, tror du?
For hva?
Å leve til.
Hundre? Det hadde jeg vært fornøyd med.
Hvem ville ikke det?
Lov meg å ikke tenke på å dø før vi er 100.
Greit?
For jeg vil ha de årene.
Så bare...
Bare lov meg det, ok?
Jeg lover.
Prøver du å beskytte meg mot meg selv?
Kom igjen, slutt å vri deg. Du vet at du elsker dette.
Det føles godt, men det kiler også.
Kjære vene.
- Jeg burde vel slutte. - Nei. Ikke slutt.
- Du glemmer denne foten. - Nei, den kommer vi til.
Du har en favoritt.
- Jeg elsker denne foten. - Du er så rar.
- Gjør det igjen. - Ja, frue.
Kjære vene.
Husker du da Michael pleide å gjemme seg i spiskammerset,
når vi kom i nærheten av ham med neglesaksen?
Kjære vene.
Han hatet det når vi klippet neglene hans.
Jeg liker å høre deg snakke om ham.
Du. La oss prøve noe.
Kommer dette til å fungere?
Hvorfor spør du meg?
Det er du som inviterer meg på turer. Kom igjen.
- Ikke med meg! - Kom igjen.
Vi får se hva som skjer. Gi gass!
- Greit! - Gjør deg klar.
- Dette er gøy. - Ikke sant?
Greit. Da prøver vi manuell modus.
Det er en stund siden vi har gjort det, ikke sant?
Hører du det?
Nei, hva da?
De spiller sangen vår.
Hold meg nært, hold meg fast
Fyll meg med glede
Si meg hvordan jeg ligger an
Jeg vil ha deg
Jeg trenger deg
Jeg elsker deg
Av hele mitt hjerte
Kjære, du er alt jeg lever for
Jeg vil ha deg
Jeg trenger deg
Jeg elsker deg
Med alt...
Kjære Franklin,
la meg først si beklager.
Jeg gjør ikke dette for å såre deg.
Du vet jeg aldri ville gjort det.
Det er bare det...
Jeg har ventet ferdig.
Jeg har ventet lenge nok.
Jeg er klar.
Jeg vet nok hva som er på den andre siden av døren, men...
Jeg må se det selv.
Ta mitt eget valg mens jeg fortsatt kan.
Så mange ganger har mine egne ord sviktet meg i livet,
så jeg vender meg igjen til Auden.
"Hva om stjernene brant
"Med en lidenskap vi ikke kunne gjengjelde?
"Jeg beundrer stjerner som ikke bryr seg
"Når jeg ser dem, kan jeg ikke si
"Jeg savnet en hele dagen
"Om alle stjerner forsvinner eller dør
"Må jeg lære meg å se på en tom himmel
"og føle dens mørke fullkommenhet"
Vær sterk.
Jeg vet du kan være det.
Fortell Denise hvor stolt jeg er.
Jeg skal hilse til Michael fra deg. Og vi sees igjen.
Jeg lover.
Av hele mitt hjerte,
Irene.
Vær så snill...
Hjelp meg.
Vær så snill...
Hvem er du?
Benjamin Sveen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg