Ó, Istenem!
Hé, te csak maradj ott, drágám!
Ne... hadd segítsek!
- Megsérültél? - Ott.
Mit csináltál idekint?
- Tessék? - Valaki van a pajtában.
- A... - Jó-jó.
Hé, odalent!
Jöjjön fel, azonnal!
Fegyverem van!
Nem játszadozom!
Keljen fel!
Jól van?
Hahó!
- Hol vérzik? - Nem tudom!
- Kell valami, amivel megmosdathatjuk. - Majd én hozom. Maradj csak.
Lehet, hogy csak egy drogos keresett magának alvóhelyet.
Franklin, a túloldalon volt.
Tessék? Nem, nem is ott találtam rá.
- Sokat ittál... - Tudom, mit láttam!
- Hát, az pedig nem lehetséges. - Mert itt van, nemde?
Nem tudjuk, ki ez a fickó, vagy hogy került le oda.
Veszélyes lehet.
Ugyan már, nézz csak rá! Még fel sem tud állni.
Valaki más vére van rajta.
- Ezt honnan gondolod? - Mert nem látok rajta sebet.
Ne! Ne nyisd ki!
Valószínűleg a rendőrség. Felhívtam őket.
Istenem, Franklin. Miért?
- Csak annyit mondtam, láttam valakit... - Mi van, ha lemennek oda?
Nos, Irene, mit kellene tennünk?
El kell mondanunk nekik, hogy félreértés volt az egész.
- Üdv. - Helló, Tommy!
Jól vagyunk.
Nem hiszem el, hogy kiküldték a főnököt.
Épp a Mill Roadon voltam, amikor hallottam a hívást.
Hol van a fickó?
A fickó elrohant, amint közeledtem hozzá.
- Merre futott? - Talán észak felé.
Talán?
Nos, a biztonság kedvéért meg kellene néznem a házat, tudják?
Miért? Senki sem tört be.
- Jobb félni, mint megijedni. Nemde? - Igaz.
Csak utánad.
Olyan régen nem jártam már itt. Tényleg ugyanúgy néz ki.
Nos, nem vagyunk oda a változásért, Thomas.
A szüleim abba sem hagyják a költözést. Most Floridában élnek.
Valóban?
Ember...
Abban a szobában néztem Mike-kal az első korhatáros filmet.
A köd.
Halálra rémültem.
Hogy van Denise mostanában?
Jól. Most fogja megszerezni az MBA diplomáját.
- Huszonkét éves. - Tényleg?
24 éves, Franklin.
Repül az idő, ugyebár?
Mindig is agytröszt volt az a gyerek.
Tudom, hogy Mike...
Tudom, nagyon büszke lenne.
Visszanézett ide?
Igen. Senki sincs a fészerben, és semmi sem hiányzik.
Thomas! Beszélhetnék négyszemközt, kérlek?
Igen, ki vele.
Mi folyik itt?
Ez csak...
Franklin mostanában nem önmaga.
Össze van zavarodva.
És néha látni vél dolgokat.
Kinéztem az ablakon, amikor ő is.
Senki sem volt ott.
Sajnálom, hogy az idődet vesztegettük.
Nincs szükség bocsánatkérésre.
Örülök, hogy senki sem ólálkodik erre, de...
Istenem, de rossz ezt hallani Mr. Yorkról!
Franklin, szólok majd, ha megtaláltuk a fickót, oké?
Köszönöm. Köszönöm, hogy eljöttél, Tom!
Bármikor.
Mit mondtál neki?
Azt, hogy nem bírom elviselni, ha bárki is bemegy Michael szobájába.
Még őt sem.
ÉJSZAKAI ÉG
Jó reggelt!
Jó reggelt, álomszuszék!
Marmalade bundája már elég vad, nem?
Ideje fodrászkodni.
Utálja, ha nyírják.
Persze, de szereti, ha utána kap egy kis csemegét.
Nem hagyhatnánk ki ma, anya?
El fogok késni.
Ne aggódj, van elég időnk.
Jó reggelt, Argentína...
Oké.
A hétvégén kellene megnyírnunk.
A mozizást majd máskorra tartogatjuk.
Viccelsz?
Mondtam, hogy már múlt hétvégén el kellett volna mennünk.
Zavar valami?
Történt valami?
Mindig az utolsó pillanatig halogatod a dolgokat.
Toni, szeretlek.
Én is szeretlek.
Szia, Toni.
Szia, Matias, hogy vagy?
Mit rajzolsz?
Semmit. Csak hülyeségeket.
Ha azok, akkor miért töltesz ennyi időt ezzel? Mindig csak a rajzolás.
Hagyd békén. Nem akarja megmutatni.
Mindegy is.
Ne is foglalkozz vele.
Hé, kérdezhetek valamit?
Igen.
Az egészet.
Kóstold meg!
- Több só kell. - Tényleg?
Itt akarod megcsinálni a házidat?
Nem.
Holnap lesz egy dolgozatom, inkább a szobámban maradok.
Jól van. Akkor sok sikert!
- Jó éjt. - Jó éjt.
A fenébe!
Tudom, hogy azt mondtad, hogy messze van, de ez...
Anyukád tudja, hogy ilyen későn kint vagy, Toni?
Fogd be, te barom!
Egy óra múlva jövök érted, szerelmes fiú.
Nem voltam biztos benne, hogy eljössz.
Szóval itt laksz. Király!
Állj meg! Elég közel vagyunk.
Nézd ezt a helyet!
Tudom, hogy fura.
De a családom már több száz éve itt él.
Anyám nem hajlandó elmenni. Jól van, láttad.
Mi ez?
Semmi. Matias...
Egek!
Kinek van temploma a hátsó udvarban?
Abbahagynád, kérlek?
Kérlek, hadd nézzem meg!
Nem akarsz leülni mellém?
Dehogynem.
Toni...
El kell mondanom...
Rosszul csinálom?
Ez...
egy bátorságpróba volt.
Bátorságpróba?
A srácok azt mondták, adnak 4000 pesót, ha be merek menni.
Tudod, a kísértetjárta házba.
Sajnálom.
Tessék?
Mindenki hallotta a történeteket a nagyapádról.
Itt művelte az összes szektás dolgot, nem?
Azt hittem, kedvelsz engem...
Hé...
szétoszthatjuk a pénzt.
- Mit csináltok itt? - Semmit.
Kifelé! Takarodj innen! Most!
Te pedig menj a szobádba!
Megkeseríted az életemet!
Ez egy régi hátizsák.
Bármelyik katonai üzletben megtalálható.
Mondtam, hogy a fickó csak... egy csavargó.
Nem volt nála igazolvány, se tárca.
MONTE CRISTO GRÓFJA
Odakint bóklászott.
"Nahát, itt egy hely, ahol aludni lehet."
Véletlenül rábukkant. Ennyi.
- Ez meg mi? - Nem tudom.
Ígéretesnek hangzik.
Ezeket alighanem lopta.
Mintha kirabolt volna egy múzeumot.
Ugyan már, Franklin!
Nem őrültebb annál, amire gondolsz.
- Mire gondolok? - Azt mondtad, ott találtad őt,
de láttad, mi történt az egerekkel.
Ha ott volt, mindenféle űrruha vagy ilyesmi nélkül...
Nem tudom. Szerintem nem ember, hanem valami különleges...
Egek! Ugyan már.
Nincs olyan állapotban, hogy felkeljen.
Jöjjön. Ide, vissza. Csak...
Remeg, mint a nyárfalevél.
Ég a láztól.
Hívnunk kell a mentőket.
Hogyan magyarázzuk meg?
Miért, egy halott fickót a házunkban mivel magyarázunk?
Franklin!
Sajnálom, de van egy határ. Tennünk kell valamit.
- Nézz rá! - Ó, Istenem!
Tavaly, amikor beteg voltam, pont így néztem ki.
Dr. Mareese azt mondta, hogy vírus, és felírt...
Mit is?
Istenem, mit írt fel?
- Tamiflut. - Tamiflu!
- Látod? Nem felejtek el mindent. - Tamiflu volt.
Tamiflu.
Azonnal rendbe hozzuk.
- Nem tudom, hogy meg tudom-e csinálni. - Légy magabiztos!
Ez csak egy apró kis hazugság.
Ráadásul Warren mindig a kasszánál van.
- Mi van, ha kérdezősködni fog? - Nem fog.
Csak egy influenza elleni gyógyszer egy beteg idős hölgynek.
Rendben. Igen.
"A feleségem influenzás.
"Még több kell ebből, mert Irene influenzás."
Hiszek benned, Franklin.
Akkor legalább egyikünk hisz.
Ha bármi történik, hívj fel, rendben? Ne menj be oda.
Nemsokára találkozunk!
SZAVAZZON BYRONRA VÁROSI TANÁCS
Üdv, uram, nem bánja, ha...
- Uram... - Nincs pénzem.
Nem kell a pénze.
Byron Albermarle. Indulok a Városi Tan...
- Gratulálok. - Csak az aláírása kell,
hogy listára kerülhessek.
Látom a lehetőséget a változásra Farnsworth-ben, tudja?
Lehetnék én a változás.
Kicsit nagyképűnek tűnik. Milyen pártot is említett?
Büszke független vagyok. Nem tartozom pártba.
Ez butaság.
Vágja le a szakállát!
Tényleg?
- Franklin! Kaphatnék... - Ne most.
- ...egy aláírást. Én... - Ne most.
Csak reméltem, hogy...
Oké.
Segíthetek, uram?
Uram?
Igen. Warren itt van?
Hugo vagyok. Warren nyugdíjba vonult Arizonába. Segíthetek?
Nos... Irene-nek...
Warren tudná. Mert...
Van egy komoly... Lázas, és...
Mi van a zsebében, uram?
Igen. Tamiflu.
Dr. Mareese. Hívjuk fel.
Nem tudtuk elérni. Kétlem, hogy...
Üdv, itt Hugo. Engedélyeznie kellene egy receptet.
Igen. Tamiflu Irene Yorknak.
Persze.
Itt van.
Dr. Mareese beszélni akar magával.
Oké.
Üdv, doki. Igen, sajnálom, én...
Tessék?
Háromra mondja, hogy "Éld át a pillanatot!" Gyerünk!
- Ez mit jelentsen? - "Éld át a pillanatot."
Nem akarom.
Nem írok alá, ha nem mondja, szóval...
Tényleg?
Kérem.
Csak írjon alá nekem. Olyan nehéz...
Franklin. Üdv!
- Csak egy... - Ne most.
Mégis mi a baja?
Én kedves voltam magához.
Azt mondtam, nem.
De miért?
Semmi személyes, Byron. Csak...
nem kedvellek téged.
A fenébe. Az öreg rideg lett, mi?
Maga csak tűnjön el innen!
Hozunk gyógyszert. Addig is hoztam valami mást,
ettől jobban fogja érezni magát.
Tessék.
Hadd... Csak egy kortyot!
Tudom, hogy mosogatóvíz íze van,
de ígérem, használ.
Csak igyon még egy kortyot!
Jól van.
Feküdjön vissza. Pihenjen csak.
Amikor kicsi voltam,
a nagymamám, Bitsy, mindig ilyet csinált nekem.
Főzetnek hívta.
És utáltam.
Bitsynek volt igaza, persze.
Jobban érzi majd magát tőle.
Ígérem.
Nálam van a könyve. Szeretné, ha felolvasnék belőle?
Lássuk csak!
"A nap, amelyre Dantes oly lelkesen és türelmetlenül,
"tágra nyílt szemekkel várt, ismét felvirradt."
"Az első fénynél
"Dantes folytatta a keresést.
"Ismét megmászta a sziklás magaslatot, ahogyan előző este is,
"és megfeszítette a tekintetét, hogy a táj minden különlegességét megcsodálja..."
Toni!
Toni...
Hová mész?
A moziba.
Hátizsákkal?
Ne haragudj rám.
Nem kezdhetnénk újra?
Tudom, hogy nehéz. Úgy élni, ahogy mi élünk.
Magunkban, a semmi közepén.
Főleg a te korodban.
Ez egy áldozat... tudom.
De... hé,
Isten nem felejt.
Ez nem Istenről szól.
Hanem arról, hogy nincsenek barátaim.
Arról, hogy egy ostoba házban kell élnem,
és vigyázni egy unalmas, régi kápolnára.
Ezt akarja Isten?
Miért?
Ígéretet tettem.
Ahogy nagyapa is.
És az ő apja. És így tovább.
Sokan.
Nem tudom és nem is akarom...
visszavonni azt az ígéretet.
Ígéretet, de mire?
Én nem tettem ígéretet.
Nem akarok fogoly lenni abban a házban.
Amikor olyan idős voltam, mint te,
Epi nagyapa...
mondott valamit, amit csak később értettem meg.
Azt mondta nekem,
hogy...
nincs nagyobb ajándék az életben annál, hogy van célunk.
Ezért került börtönbe?
Mert célja volt?
Ne mondj ilyeneket!
Calderonnak lenni
azt jelenti, hogy magasabb célra rendeltettél.
Tudom, anya, tudom.
Mit jelent ez egyáltalán?
- Ha idősebb leszel, meglátod. - Tizenöt éves vagyok.
Őseink ennyi idősen már házasok lehettek.
Mondd el az igazat!
Oké, végeztem a szabályokkal.
A családunk minden tagja,
mindannyian, valami nagyon különlegesnek az őrzői vagyunk.
És a megfelelő pillanatban meg fogod tudni, mi az.
Ez Isten akarata.
Őrültségnek hangzik, tudod?
Menjünk.
Mennünk kell!
Hol vagyok?
Farnsworth-ben, Illinois-ban.
Irene York vagyok, és ez az otthonom.
Itt biztonságban van.
Mi a neve?
Jude.
Honnan jött, Jude?
Igazából nem vagyok benne biztos.
Emlékszem, hogy sétáltam. Hideg volt.
Hegyek között. Aztán elkezdett esni.
Aztán...
azt hiszem, elestem.
Minden elsötétült, majd valaki cipelt.
A férjem volt, Franklin.
Tudja, hogy került ide?
Nem. Nem emlékszem.
Nos, az emlékei vissza fognak jönni.
Azok általában ilyenek.
Chicago körülbelül egy órányira van innen.
Járt már ott?
Nem hinném.
Megcsináltad! Olyan büszke vagyok rád!
Minden rendben van.
Franklin, ő itt Jude.
Vegye be ezt. Segíteni fog.
Jude épp azt meséli, hogy...
Hé. Jól vagy?
Igen. Csak kicsit...
Csak egy kicsit gyenge vagyok.
Drágám, fehér vagy, mint a fal.
Ettél ma bármit is?
Nem... nem vagyok benne biztos.
Akkor gyerünk.
Enned kell valamit.
Sajnálom, Jude.
Helló!
Rég nem láttalak.
Mi van nálad?
Egyenesen a nyomdából!
SZAVAZZON BYRONRA VÁROSI TANÁCS
A rendkívül tehetséges Jeanine Albermarle tervezte.
Ezt nézd meg!
Készen állsz ezeket látni az egész városban?
Megvan az összes aláírás?
Még Franklin is aláírta.
Nézd!
Még egy aláírás, és hivatalosan indulhatok.
A szünet a drámai hatás kedvéért, vagy...
Sok szerencsét!
De...
volt egy rendőrautó Yorkék háza előtt ma reggel.
Igazán?
Mi történt?
Felhívtam Mrs. Siebertet az utcából, ő úgy hallotta, hogy egy csavargó volt.
De nem kapták el a fickót.
Ma elég korán voltál kint.
Igen. Csak a táblákért mentem.
Ugyan már.
Ugye tudod, hogy nem én voltam?
Nem vagyok kukkoló!
Én nem ezt mondtam.
Jól van.
Kiveszem a többi táblát a teherautóból.
Tegyük fel, hogy egy Fortune 500 cég marketingvezetője vagy,
és egy reggel a pénzügyi vezető
"Utálom, hogy ezt kell mondanom,
"de kénytelenek leszünk megszorításokat eszközölni,
"és a következő negyedévben 20%-kal fogjuk csökkenteni a költségvetésüket.
"Továbbra is szükségünk van rád, hogy építsd a márka hírnevét.
"És hogy fenntartsd az átkattintási arányt.
"Hogy megtedd ezeket a dolgokat,
"és megtartsd a jelenlegi bevételt, ami..."
Hé!
"...de sokkal kevesebb erőforrás áll rendelkezésedre."
Természetesen az első gondolatunk az, hogy "Bassza meg!
"Ez lehetetlen kérés." De valóban az lenne?
Nem aludtam el.
Garantálom, hogy a következő két percben elaludtál volna.
Tegnap késő éjjelig fent voltam. Ez egy kicsit lefárasztott.
Igen? Minden rendben?
Nem igazán akarok belemenni.
Meg kellett látogatnom apám szüleit.
- Jól vannak? - Igen, jól.
Csak öregszenek. Tudod.
Igen. Jól van.
Anyám szülei pár éve már eléggé gyengélkednek.
Jaj, ne!
Igen. A nagymamám hálaadáskor...
...belepisilt a mosogatógépbe.
- Viccesen hangzik, de szörnyű volt. - Istenem, ez annyira szomorú.
Igen. Nem kellene ezzel inkább...
apádnak foglalkoznia?
Az apám? Nos, ő...
Nagyon elfoglalt.
Annyit utazik a munkája miatt, hogy még ide sem tud eljönni.
- Mit csinál? - Tanácsadó.
- Igazán? Mint McKinsey? - Nem.
Nem olyan flancos.
Saját cége van. Főleg a nonprofit szervezetekre koncentrálnak.
Remek.
- Közel álltok egymáshoz? - Igen, tartjuk a kapcsolatot.
Nem sok fiatal dobna el mindent, hogy segítsen a nagyszüleinek.
Tudom.
Hát, tudod... a család, az család.
Enned kell, drágám.
- Nem eszel. - Nem vagyok éhes.
Nem leszel erősebb, ha csak ott ülsz, és nézed.
Ez a fickó csak bajt hoz ránk, akárhogy is nézzük.
Ha igazat mond, akkor alapvetően elraboltuk őt,
és szakember segítsége kell neki, nem a miénk.
Ha hazudik, az még rosszabb.
Nem is zavar, hogy minderre az a leglogikusabb magyarázat,
hogy ő valamiféle földönkívüli?
Nem földönkívüli, Franklin.
Nos, akárhogy is,
felbukkant itt, valaki más vérétől mocskosan,
te meg kitárt ajtókkal fogadtad.
Nagy csésze teát főztél neki, tiszta ágyneműt húztál, és...
Azon kéne gondolkodnunk, hogy szabaduljunk meg tőle.
Veszélyes, hogy itt van, főleg most.
Ennél végre egy kis szendvicset?
Mit értesz az alatt, hogy "főleg most"?
Mikor akartad elmondani, mit mondott dr. Mareese?
Igen. Beszéltem vele, amikor a gyógyszertárban voltam.
- Mit mondott neked? - Eleget.
Nem akartam rád ijeszteni, Franklin.
Szóval, egyszerűen nem csináltál semmit?
Remélted a legjobbakat?
Rólad kell gondoskodni, nem róla.
Gondoskodsz rólam.
Ez a gondoskodás.
És talán...
Talán ez az, amire vártunk.
Ez? Hogy mondhatsz ilyet?
Látnom kell, hová vezet mindez, Franklin.
Azt akarom, hogy velem tarts.
Megteszem, amit az orvos mond.
A gyakorlatokat, a kezeléseket.
Még enni is fogok.
Maradj a kocsiban.
Fegyverem van!
Fel a kezekkel! Komolyan mondom.
Különben lelövöm!
Ideje volt.
Nézzenek oda, milyen felnőtt már!
- Felkészíted őt? - Miért vagy itt?
Jól vagy?
Ki ő?
Igen, jól vagyok. Maradj ott.
Ez jó.
De még kell bele só.
Nyugi, Stella. Kérlek, ülj le.
Örülök, hogy még mindig van fegyvered.
Szükséged lesz rá.
Nos, hosszú nap volt a mai.
Azt hiszem, mindannyiunknak jól jönne egy kis alvás.
Van itt étel, arra az esetre, ha megéhezne éjszaka,
és hagytam itt egy új pizsamát.
És vegyen be még egyet ezekből.
Segíteni fog.
Jó éjszakát, Jude!
Odafent leszünk, ha kellenénk.
Köszönöm, Irene.
Menj előre, drágám. Egy perc, és jövök.
Csak beszélek Jude-dal, mint férfi a férfival.
Jobban érzi magát?
Irene mondta, hogy nem emlékszik túl sokra.
Ez nem lehet valami jó érzés.
Nem tudom, említette-e, de amikor magára találtunk,
csupa vér volt.
Valaki másé lehetett.
Emlékszik valamire erről?
Nem. Nem emlékszem semmire.
Ez a fiunk szobája volt.
Michaelé.
Kicsit több mint 20 éve halt meg.
Ezt a fájdalmat az idő sem gyógyítja.
És Irene sosem...
Okos nő.
A legokosabb, akivel valaha találkoztam.
De önfejű.
Mindig azt hiszi, hogy jobban tudja.
De nincs mindig igaza.
Szóval kimondom, Jude. Nem bízom magában.
És biztosan nem akarom, hogy itt legyen.
De Irene a fejébe vette, hogy maga különleges.
Szüksége van magára.
Szóval, miatta hagyom, hogy maradjon. Egy kicsit.
De ha valaha is olyat tesz, ami a legkisebb veszélybe sodorja őt...
azt meg fogja bánni.
Ne feledje!
Rendben.
Jól van akkor.
Jó beszélgetés volt.
Jó éjt...
Franklin.
Nos, én megjöttem.
Kösz a vacsorát.
Nincs mit. Bármikor.
Ha még nem akarsz hazamenni,
itt lakom a sarkon.
Készítek egy csésze kamillateát.
- Cliff, el kell mondanom valamit. - Jársz valakivel.
Nem. Nem.
- Az a sok dolog a családomról... - Igen?
...az apámról és arról, hogy milyen közel állunk egymáshoz,
hazugság volt.
Az apám
ötéves koromban megölte magát.
Nehéz erről beszélnem.
- Denise, ne haragudj... - Mennem kellene.
- Szia! - Szia!
- Mit csinálsz? - Hová lett az a kis szar?
- Túl sokat káromkodsz. - Na és?
Annyit szitkozódol, hogy én is elkezdem,
és végül a diákjaim előtt káromkodom, szóval hagyd abba.
- Hová tűnt akkor az a kis hogyishívják? - Hagyjuk. Ez még rosszabb.
Mr. Groth azt mondta, ilyen gyorsan még senki nem jött bele az asztalosmunkába.
Igaz, nem emeli meg a béremet.
Mi az?
Franklin, terhes vagyok.
Én... múlt héten elmentem az orvoshoz.
Az előbb hívott az eredményekkel.
Felejtsd el a szekrényt.
Szülők leszünk!
Óvatosan! Óvatosan!
Látod? Ezért kell óvatosnak lenned!
Angéla Ecsedi
Kreatív supervisor Andrea Keresztes