E tati?
CASA DE AMANET D&H CUMPĂRĂM AUR
NE PARE RĂU, AM DESCHIS
Neața. Aveți ceva de amanetat?
Mă întrebam dacă îmi poți spune ceva despre astea.
Bine atunci. Ai venit în locul potrivit.
- Pot? - Da.
Se pare că ai un dublon spaniol autentic.
Vezi scutul de acolo?
Înseamnă că e autentic.
Dublon spaniol. Deci, e rar?
Nu. Dublonii s-au făcut dintotdeauna.
Unii sunt mai rari ca alții. Aceștia, cred... sunt din secolul XVIII?
- Dar... - Dar ce?
De obicei îmi dau seama unde sunt bătuți. La ăștia nu pot.
Crezi că sunt furați?
De ce? Credeți că sunt furați?
Îți amintești că m-ai mai întâlnit, Toni?
Erai cam atât de mare.
Probabil că nu.
A trecut mult timp.
Acum uită-te la tine.
Ar trebui să ajungi la perdisco.
Perdisco?
Ce înseamnă?
Du-te și dă-i ceva bun lui Marmalade. Trebuie să vorbesc cu oaspetele.
Dar...
Trebuie să vorbesc cu oaspetele între patru ochi.
Nu prea îi spui multe fiicei tale.
Acum e diferit.
Vrea prieteni, internet, libertate.
Un motiv în plus pentru perdisco.
O va face să se răzgândească. Să vadă de unde vine.
Ce cauți aici?
Ai venit la Shamas?
Nu pot fi prima ta alegere.
De ce ești așa modestă?
Ai experiență.
Asta e o misiune specială.
Ar trebui să fii onorată.
E fiul ei.
Găsește-l.
Are încredere în tine că vei avea grijă de asta. Deci...
Ia-o pe Toni cu tine.
Este pregătită.
- E timpul. - Asta e decizia mea.
Oare?
Erai de vârsta ei când Epi te-a dus în prima călătorie.
Vrei să spui că a fost greșit?
Ea nu e ca mine.
Poate că nu.
Dar nu e doar fiica ta.
Ea e moștenitoarea.
Nu poți renunța, e prea important.
Sacrificiile tale sunt foarte apreciate de noi toți.
Nu vreau să o iau cu mine.
Nu?
Ei bine, dacă nu o iei cu tine,
atunci poate o voi lua cu mine.
CERUL NOPȚII
Hei.
Am luat hainele pe care le voiai.
Mulțumesc, dragă.
Astea nu sunt de la Marshalls.
Ce are magazinul de mâna a doua?
Dă-i niște haine de-ale lui Michael, pun pariu că-i vin.
Am spus că nu vreau să fac asta.
Poate purta ce am cumpărat eu.
Bine.
Dar să nu-l mai tratăm ca pe un prizonier. Bine?
În sfârșit te-ai ridicat din pat.
Bună dimineața.
Cum te simți?
Mai bine.
Mă bucur să te văd activ.
O chestie, totuși,
îmi este foarte foame.
Turte de cartofi și cârnați.
Și ce e șnițelul?
Este un cotlet. Bătut, făcut pane, prăjit. Cu sos deasupra. Foarte bun.
Bine. Și una din alea, vă rog. Mulțumesc.
Are un apetit sănătos.
Cine urmează?
Eu vreau două ouă moi,
cârnați de curcan și suc de portocale.
Și ne poți aduce o farfurie cu rulouri de caise?
N-ai mai luat micul dejun de luni de zile.
Totul a sunat bine azi.
Eu vreau doar o cafea. Nu vreau să dau faliment.
Deci, Jude, ți-a revenit vreo amintire?
N-ai idee de ce ești în Illinois?
Ce făceai înainte?
Ai idee când vei pleca?
Ce? M-am gândit la ceva.
Nu ne-a sugerat niciodată să sunăm la poliție sau un medic, sau altceva.
Mă întreb de ce?
Poftim.
Mulțumesc, Magda. Arată delicios.
Restaurantul Jelinek's e aici dintotdeauna.
Îmi amintesc că s-a închis o singură dată.
Acolo e sala de biliard. E a prietenului lui Franklin, Randy.
Hei, poate te va duce acolo cândva.
Dar ai grijă, joacă pe bani.
Nu-l lăsa să te facă să pariezi.
Da. Ar fi păcat să pierzi monedele alea de aur.
Te simți bine acolo?
- Jude? - Dumnezeule!
Cred că ai mâncat prea mult.
Am cheltuit 60 de dolari pe micul-dejun.
Mi-am petrecut toată ziua scriind același e-mail la nesfârșit.
Nu are încredere în BCC.
Nu mai vrea să scriem emailuri de grup?
Doar fiindcă Jeff a bifat „răspunde tuturor”.
Denise, mergem la masa de prânz. Vrei să vii?
Nu, mersi. Trebuie să termin astea pentru grupul lui Mark. Le vrea până la 13:00.
Impresionant. Bravo!
Mersi. Le-au plăcut comparațiile pentru restructurarea datoriilor?
Tuturor ne-au plăcut. Am văzut câteva dintre ideile noi și acolo.
- Ideile tale, presupun? - Da.
Nimic prea revoluționar, dar...
Îți place aici, Denise?
Desigur. De ce nu mi-ar plăcea?
Dezvoltăm un nou grup intern de cercetare.
Și cred că le-ar prinde bine cineva cu hotărârea și talentul tău.
Ce spui?
Mark, mai am un an din masterat. Nu...
Poți lucra în funcție de programul tău.
Îți solicită mult timp, dar cred că faci față provocării.
Și vei fi plătită mult mai bine decât ca stagiară.
- Gândește-te. - Bine.
- Anunță-ne până la sfârșitul săptămânii. - Da.
Vrem să punem pe picioare grupul rapid.
Mulțumesc.
Jude? Nu te grăbi.
Dar în caz că nu-ți plac hainele noi, le-am spălat pe cele vechi.
Mulțumesc.
Mulțumesc că mi-ai spălat hainele.
Dar cred că le prefer pe cele noi.
Văd asta.
Vino. Stai jos.
Ia niște suc.
Poftim.
Relaxează-te și uită-te la ce vrei.
Mai puțin emisiunile alea cu procese false, pe care le urăsc.
E în regulă. Nu prea m-am uitat la televizor când eram mic
și a fost foarte strict.
Cred că amintirile se întorc.
Asta e minunat.
Nu te forța.
Vin ele.
Mereu am recomandat asta elevilor mei.
Eram sigură că le va plăcea.
Are de toate.
Evadare.
Răzbunare.
Înșelăciune.
Mașina e curată.
Ghici ce am găsit în garaj?
M-am gândit că faci exerciții acum.
Poate chestia asta va fi în sfârșit utilă.
O poți folosi când te uiți la televizor.
Asta e grozav, dragă. Mulțumesc.
Ce puneți la cale voi doi?
Irene, poți veni în bucătărie cu mine?
Vreau să-ți arăt ceva.
Povești? Suc?
Ce se întâmplă aici? E un om în toată firea.
Franklin, ai fost de acord să rămână.
Asta nu înseamnă că trebuie să-l slugărim.
Nu ești mama lui.
Te rog, spune-mi că nu crezi chestia cu amnezia...
E speriat! Încearcă să fii drăguț.
Jude.
Soția mea crede că ar trebui să ne cunoaștem mai bine.
Să socializăm sau ceva de genul.
- Vrei să facem skandenberg? - Doamne.
Am putea juca șah.
Asta e grozav.
Franklin iubește șahul.
Byron Albemarle pentru consiliul local. Sunt Byron Albemarle.
Bună ziua, dle Albermarle.
Sunt Lloyd de la biroul grefierului, ai un minut?
Salut, Lloyd.
Da, sigur.
Îmi pare rău. Băieții din Jazz Explosion se încălzesc pentru seara asta, cred.
Hei, este... e despre programarea dezbaterii?
Nu.
Nu, nu este.
Am primit o plângere credibilă că ați falsificat semnături
în petiția dv. de eligibilitate pentru buletinul de vot.
Ce?
E ridicol!
Asta e...
La naiba!
Cine a spus asta?
A fost Franklin York?
El a fost, nu-i așa?
De ce ar fi Franklin York?
Credem că nu trebuie să facem o problemă legală din asta.
Legală. Bine.
Dacă vă suspendați campania, problema se rezolvă.
Crezi că ai putea vorbi cu cineva despre televizorul meu?
Culoarea e tot un dezastru.
Mi-aș cumpăra singur unul nou
dacă n-ar trebui să-mi trimit pensia
nepotului meu bun de nimic.
Vine aici cu bebelușul ăla crezând că poate să mă lingușească.
Și o face, la naiba.
Ești unic, Roy.
Asta știu și eu.
Tu, pe de altă parte, ești banală.
Știi, mă doare brațul.
Ai făcut-o bine?
Sunt sigură.
Am mai vorbit despre asta.
Lipsesc suveniruri dragi.
Și ce ai spus?
„Erau derutați.”
Ai dat vina pe pacienți.
Acum e momentul să dai o explicație.
Te rog, nu mă concedia.
Folosești o strategie veche.
N-am mai văzut asta de la bunicul meu.
Lasă-l în pace, Franklin.
Acum e pe cont propriu.
Hai să vedem cât de bine improvizezi.
De dragul tău, sper că mai bine decât faci conversație.
Mă concentrez.
Ei bine, nu suficient, se pare, cred că e șah-mat în două mutări.
A fost un joc bun.
M-ai prins.
Ei bine, trebuie să merg la depozitul de cherestea ca să iau niște provizii.
De ce nu vii cu mine, o să mai fac pe șeful un pic.
Sigur. Da. Bine.
Bun. Vin și eu.
Vrei să ne cunoaștem mai bine, nu?
Tu stai aici și fă mișcare la picioare.
Haide, Jude.
Poate vrei să stai în față ca să nu ți se facă greață.
- Salut. - Hei.
Dă-mi ceva departe de copii.
Patru jocuri?
Să fie cinci.
De asemenea, nu uitați să vă trimiteți prezentările vineri până la ora 17:00.
Nu vreau e-mailuri de ultim moment, bine?
Am o treabă rapidă. Tu stai aici. Nu atinge nimic.
Bună ziua, dle York. Aveți nevoie iar de mărunt pentru parcometre?
Nu azi, Kathy. Fac ceva pentru Irene.
Trebuie să fie ceva special.
De o sută e bine?
Da, sigur.
- Mulțumesc. - O zi bună.
ție ție.
Știi ceva despre lemn, Jude?
Nu, nu știu.
Am fost lucrător în lemn.
A fost meseria mea timp de 50 de ani.
Mai era un tip pe aici, Richard, care făcea aceeași meserie.
Și vine fugind la mine într-o zi, entuziasmat.
Se tot agita, vorbind despre un prieten al unui prieten
care i-a spus despre un tip din India,
care avea un crâng de copaci de tec din Birmania...
Ei bine, acesta e un lemn rar.
Și îl vinde la prețuri incredibile.
Richard a vrut să punem bani împreună, să cumpărăm tot crângul.
Am putea să-l trimitem aici și să folosim o parte, să vindem restul.
Să împărțim profiturile la o sticlă de whisky bun.
Sună destul de bine, nu?
Și ai făcut-o?
Nu am făcut-o, Jude.
N-am făcut-o.
Pentru că suna prea bine ca să fie adevărat.
Richard a dat faliment.
Copacii ăia nu existau.
Sunt 5.000 de dolari.
Ești un escroc bun.
Ai făcut un joc bun.
Nu trebuie să faci tam-tam.
Chestia cu amnezia a fost cam exagerată, dar...
Dumnezeu știe că ai convins-o pe Irene.
Privind retrospectiv,
mi-aș fi dorit să nu-ți fi spus despre Michael.
Asta a fost greșeala mea.
Nu voi permite să fie rănită din nou.
Ia banii.
Pleacă.
Nu te mai întoarce.
Știi, nu caut nimic.
Nu sunt un om rău.
Nu o să-ți iau banii.
Îi vei spune lui Irene că am fugit?
Probabil.
Spune-i că îi mulțumesc.
Jude!
Așteaptă.
E prieten cu bunicul Epi?
Într-un fel.
A fost la închisoare cu el?
Pare că a fost în închisoare.
N-o să rămână, nu?
Nu.
Bine.
Hei, Toni!
Bunico, ești acasă?
Denise!
Ce faci aici?
Acum că sunt aici, îmi dau seama că ar fi trebuit să sun.
Îmi pare rău.
E totul în regulă?
Da. Doar mi-a fost dor de tine.
Bunicul e aici?
Nu, e plecat cu niște treabă.
Desigur.
Mă duc să fac niște cafea, ceai sau orice vrei.
Franklin mi-a spus despre ce ați vorbit, să vindem casa și să ne mutăm.
Aș fi vrut să nu fi spus nimic.
Îmi pare rău. Am depășit măsura.
Nu trebuie să-ți ceri scuze.
- Trebuie să-ți spun ceva. - Hei, cine e ăsta?
„Gabriel”.
A fost o vânzare de cărți de anticariat la centrul comunitar,
iar acea fotografie era înăuntru.
Uite-l pe bunicul tău.
Denise, să nu fii surprinsă.
Surprinsă de ce?
Bună, Denise.
Bună, bunicule.
Stați. Cine este el?
Asta e surpriza.
Am angajat un îngrijitor.
Jude, fă cunoștință cu nepoata noastră, Denise.
Din cauza ta l-am angajat pe Jude.
Am ascultat ce ai spus.
Ați găsit pe cineva în două zile.
Ai avut dreptate.
Aveam nevoie de ajutor pe aici.
Și a apărut Jude.
A fost soarta.
Ai pregătire în asta? Măcar ești certificat?
Bineînțeles că e.
Am crescut într-o familie mare.
Așa că am petrecut mult timp îngrijind bătrânii.
Deci nu te deranjează să conduci doi bătrâni.
Eu nu conduc.
Lui Franklin îi place să conducă oricum.
Denise, am crezut că vei fi fericită.
Acum nu trebuie să-ți faci griji pentru noi.
Avem acea înghețată cu bombonele...
- Ce se întâmplă? - Ce vrei să spui?
Cine e tipul ăla?
Doar un îngrijitor.
Te rog, nu-mi spune că i-ai dat 5.000 de dolari în avans.
Încă nu i-am plătit nimic.
Stai puțin. De unde știi despre asta?
Tu mi-ai spus să-mi pun alerte bancare
pe telefon, când ți-a fost furată identitatea.
Corect. Nu, nu e nimic de genul ăsta.
Ești bine, prințesă? Pari un pic obosită.
Îmi fac griji pentru voi.
Suntem bine. Ai vrut să căutăm ajutor, așa că am făcut-o.
Da, dar ai încredere în el?
Cred că da.
Ce-o să facă, să ne fure medicamentele?
Ei bine, Denise, poate ar trebui să pleci.
Nu vrei să conduci așa târziu.
Acum? Adică, m-am gândit că pot rămâne.
Desigur, ne-ar face plăcere.
Dar camerele de la etaj sunt un dezastru.
Și cu Jude în camera de oaspeți, eu nu...
Locuiește aici?
De probă.
Bine.
Mi-e indiferent.
Sunteți adulți. Nu e treaba mea
și am multe de făcut mâine.
Mi-a părut bine să vă văd pe amândoi.
Dă-mi voie să te conduc până la ușă.
Pa, dragă.
Hei, eu sunt aici pentru a ajuta.
Asta e tot.
Dacă ai dubii, poți să treci pe aici și să-i vezi oricând dorești.
Sper că nu mă minți, tipule.
Am destule pe cap deja.
Nu mint. Promit.
Bine.
Sunt încăpățânați, mai ales bunica.
Franklin e bun la suflet, dar a fost un pic...
Doar stai cu ochii pe el,
stinge aragazul și fără plimbări noaptea târziu.
Ai înțeles?
- Alo? - Katie?
- Denise? - Da, eu sunt.
- M-ai sunat din greșeală? - Nu. Am vrut să sun.
Bine.
- A trecut o veșnicie. - Da, știu că sună ciudat,
dar mai locuiești în Farnsworth?
E un tip ciudat.
Lasă-l în pace, dragă.
- Ajută. - Da.
Mă gândeam
la ce ai spus și ai dreptate.
O să încetez să-l mai tratez ca pe un prizonier.
Mulțumesc, Franklin.
Știu că va aprecia și el.
Hei, uite o idee.
Să mergem să ne uităm la stele.
Când?
În seara asta?
- Da. - Acum?
De ce nu? Va fi distractiv.
Nu știu...
Am avut o zi grea.
Pare că n-am mai avut niciun moment pentru noi de când a venit el.
Vasele sunt gata.
Mai e ceva ce pot curăța aici?
Intră.
Ia loc. Ai făcut destule.
- Te simți bine? - Da.
Mă dor picioarele.
Am pedalat prea mult.
Ei bine, avem crema aia cu...
ibuprofen. Cred că e în baia de jos.
- Pot eu... - O iau eu.
Ce s-a întâmplat cu masa aia? Am crezut că era pe verandă.
Am redecorat puțin.
Ei bine, arată bine acolo.
Cum a fost prima ta zi completă în Farnsworth?
Sper că te-ai distrat.
Am făcut-o. Mulțumesc.
De ce ești așa bună cu mine?
Sunt o persoană bună.
Și e ușor să fiu bună cu tine, Jude.
Dar nici măcar nu mă cunoști.
Cred că nu.
Nu încă.
Franklin mi-a spus ce s-a întâmplat cu fiul tău.
M-am gândit că a făcut-o.
Cum era?
Îi plăcea liniștea.
Natura.
Îl punea pe Franklin să-l ducă la observat păsări.
Le plăcea asta.
Era foarte implicat.
Se...
Îl entuziasmau anumite lucruri
și abia putea să vorbească.
Era amuzant.
Dar nu râdea prea mult.
Era dulce.
Și era al naibii de frustrant.
Mi-e dor de el.
Îmi pare rău.
A fost cu mult timp în urmă.
În curând, va fi plecat de mai mult timp decât a trăit.
Dar, uneori, cred că dacă aș putea
să întorc capul puțin,
l-aș vedea.
Că...
el așteaptă acolo,
în afara câmpului vizual.
L-ai văzut, Jude?
L-ai văzut?
Nu. Nu l-am văzut.
Cred că nu.
Când eram mic, tatăl meu
ne-a părăsit.
Gabriel?
Am văzut fotografia.
Irene, nu am venit aici din întâmplare.
Cred că...
Cred că tatăl meu e în Farnsworth.
Mă ajuți să-l găsesc?
Desigur.
Bineînțeles că o voi face.
„Dantès, între timp, și-a continuat drumul.
„Fiecare pas îi apăsa inima cu o emoție proaspătă,
„primele și cele mai de neșters amintiri ale lui erau acolo,
„nu un copac sau o stradă pe lângă care a trecut,
„deși păreau pline de amintiri dragi și prețuite.
„În acea clipă, atât de plină de amintiri dragi și filiale,
„inima îi bătea aproape să-i iasă din piept,
„genunchii i s-au clătinat sub el, iar vederea i s-a încețoșat.
„De nu s-ar fi sprijinit de unul dintre copaci,
„ar fi căzut cu siguranță.”
Ce nai...
Ce avem aici?
- Mamă? - Da?
Despre ce vorbea tipul ăla?
Perdisco.
E o parte din apartenența la comunitatea noastră.
Un rit de trecere.
Dăm o petrecere?
Cam așa ceva.
Când va fi a mea?
Credeam că nu te interesează.
Ieri ai spus că ar trebui să lăsăm toate astea în urmă.
Cum să fiu interesată, când tu nu-mi spui nimic niciodată?
Ia o geantă. Facem o excursie.
O excursie?
Unde mergem?
E o surpriză.
Undeva departe.
Mamă?
Va fi frig?
Ia o jachetă pentru orice eventualitate.
- Gata? - Da.
Să mergem.
Dacă hotelul are room-service, putem lua creveți?
Nu pe acolo.
- Nu plecăm? - Ba da.
Dar nu luăm camioneta.
Ai spus că vrei să știi secretul nostru?
Acesta este secretul.
Parcă nu eram pregătită, nu?
Dovedește-mi contrariul.
Sfinte Sisoe!
Ai grijă pe unde calci.
Ce sunt toate astea?
Așteaptă aici.
Bine.
Gândește-te la asta ca la un lift...
doar că nu se mișcă.
Noi suntem cele care se mișcă.
Nu are logică.
Acesta e liftul.
O să ți se pară ciudat.
Ce este?
Ce faci?
Așa alegi destinația.
Pare un vis.
Da.
E așa cum ți-am spus mereu.
Că noi...
suntem speciale...
nu suntem ca ceilalți oameni.
Suntem binecuvântate.
Cu mulți, mulți ani în urmă...
familia noastră a acceptat...
o responsabilitate sacră.
Este datoria noastră...
să avem grijă de...
ceva...
ceva incredibil de magnific.
Și urmează să vezi de ce.
Intră.
Haide.
Ce se întâmplă acum?
Vino.
Mamă, nu știu dacă vreau să fiu aici.
Dă-mi mâna.
Nu-ți fie frică.
Ești bine? Da?
Sunt chiar aici.
Ce s-a întâmplat?
Am luat liftul!
Haide.
Gata?
- Mi-e greață. - Te vei simți mai bine în curând.
Unde duce asta?
Vei vedea.
Lasă-mă să te ajut.
Unde suntem?
În Newark.
Newark? Unde e asta?
În Statele Unite.
Statele Unite? E imposibil!
Acum înțelegi de ce trebuie să ținem asta secret?
Ce secret!
Și de cât timp îl păstrăm?
Cam de 300 de ani.
Trei sute de ani?
Grăbește-te, întârziem.
Ați venit la fix.
El cine este?
Perfect. Pregătesc cina. Vă plac costițele?
Nu-ți face griji.
El e unul dintre noi.
Mariana Mazilu
Redactor Robert Ciubotaru