Och så gick det så här.
Jag gjorde inget fel.
De ville inte ens låta mig prata med dig.
Snälla, få mig ut härifrån.
Snälla du. Varje sekund jag inte letar efter Gabriel...
Han kan säkert vänta lite längre.
Vad begär du av mig?
Sanningen.
Berätta bara sanningen.
När jag kom hit trodde jag att jag äntligen var fri.
Ett par dagar inlåst i ditt gästrum,
och nu är jag i en bur igen.
- Vem höll dig i en bur? - Du skulle inte förstå.
Varför inte låta mig försöka?
De kontrollerar allt.
Vad vi äter.
När vi sover.
Hur vi tänker.
Vi var helt isolerade i nån inhägnad mitt i ingenstans.
Det är ett sätt för dem att skydda hemligheten.
Vilken hemlighet?
Samma som ni har, under ert skjul.
Det finns fler såna, förresten.
Många fler.
Vem byggde dem?
Jag vet inte säkert.
Men de är väldigt gamla.
Och planeten?
Du har sett den.
Den är bara ödemark.
Dit saker far för att dö.
Det kan inte vara allt. Det måste finnas mer än så.
Du tänker för smått.
Dessa saker far inte bara till planeten.
De ansluter till varandra som ett nätverk av dörröppningar.
Det var så jag kom hit. Det var så Gabriel kom hit.
Genom dörröppningarna?
Jag måste hitta honom.
Om jag hittar honom har jag en chans.
Jag kan börja ett nytt liv.
Om inte,
kommer de att skicka folk.
Farliga människor.
Var kom blodet ifrån?
När jag flydde såg nån mig.
Han försökte stoppa mig.
Jag hade inget val.
Han skulle ha...
Om de hittar mig, dödar de mig.
Du får komma tillbaka imorgon.
Det kan inte vara bra att vara ute så här sent i din ålder.
Tja…
Låt mig avgöra den saken själv.
Och det här kan inte vänta.
Han är ung och han har druckit för mycket.
Kan vi inte bara låta det vara?
Han stoppades för berusning.
Han greps för att ha flytt från en polis.
- Han är ny i stan, och han var rädd. - Han har ingen legitimation.
Och han vägrade ge mig efternamn och födelsedatum.
Novatny.
Släkt med Eric?
Ja. Han är min pappa.
Är han?
Tja, jag undervisade Eric på Farnsworth Senior High.
Var inte han också polis?
Han gick just i pension efter 30 år.
Tja…
Jag hjälpte honom att skriva hans uppsats när han sökte till polishögskolan.
Och här är du, går i hans fotspår.
Han måste vara stolt.
Han har skrutit över det.
Jag visste att din pappa var nån att lita på,
redan i high school.
Precis som den unge mannen du har inlåst där.
Han förtjänar inte det här.
Och inte vill du beröva ett äldre par deras vårdgivare?
Och jag kan betala hans böter nu.
Du måste ha varit en tuff lärare.
Jag ska se vad jag kan göra.
POLIS
Har du nånsin läst Emerson?
Nej. Vem är det?
Ralph Waldo Emerson.
Jag brukade undervisa om hans uppsats "Kompensation".
Det handlade om universums balanserande krafter.
Inte fysiskt, men...
…i själen.
"Det finns alltid en utjämnande omständighet", säger han.
När Michael dog var mitt lidande exceptionellt.
Jag tänkte att det vi hittade på bakgården...
…var vår "utjämnande omständighet".
Men den var inte så unik trots allt.
Men er är unik.
Det behöver du inte säga.
Nej, jag menar det.
Nåt förde min far till din bakgård.
Vilket ledde mig till dig.
Det var meningen.
Tja, om så är fallet,
var snäll och fly inte igen.
Jag flydde inte.
Chandra tog den.
Jag vet det.
Så, vad var din plan?
Bara knacka på hennes dörr vid midnatt och be om den?
För Guds skull. Han ska vara försiktig med salt.
Jag behöver åtminstone inte förklara var vi har varit.
Ska jag hjälpa honom i säng?
Nej, låt honom sova av sig det. Han luktar som ett destilleri. Kom.
Du kommer att tacka mig i morgon.
Jag måste få tillbaka den.
Imorgon.
Vi får tag i den imorgon. Jag lovar.
- Godnatt - Godnatt.
Det här uppdraget är en stor sak.
- Fast hon lär förneka det. - Michael.
Och så välförtjänt, Leslie.
Tack.
Resandet blir en anpassning, men det är ett bra företag.
Alla säljer inte cancermedicin som nykomling.
Det är väldigt imponerande.
Bara för att det har varit mycket omsättning på sistone.
- Jag hade bara tur. - Lägg av.
Njut av det.
Ditt hårda arbete, de sena kvällarna på biblioteket. Nu kommer lönen.
Vi hade aldrig träffats utan dem.
Precis vad jag säger. Du gick igenom många svårigheter.
Skämta inte så.
Jag är bara stolt över dig.
Berättade Michael om fotokursen?
En lärare såg hans bilder och bjöd in honom att granska en kurs.
Bara fåglar. De är inte så bra. Jag tar dem på mina raster.
Jag tycker om dem.
Folk gillar dem.
Folk gillar fåglar.
Men tack.
Påminner de dig om oss?
Vagt.
Ska vi berätta för dem?
Mamma, pappa...
Vi är förlovade.
Fantastiska nyheter!
Här, grattis!
Tack.
Jag är så glad för er skull.
Tack.
Och jag har fler goda nyheter åt er.
Jag ska flytta ut.
Äntligen kan ni använda gästrummet igen.
Flytta tillbaka till Chicago?
Ja.
Dags för oss att börja vårt nya liv.
Tillsammans.
Det är kvantsammanflätning.
Det är min arbetsteori.
Hur som helst, och tro mig, jag har studerat det noga.
Einstein hänvisade till det som "kuslig mekanism på avstånd".
Han trodde inte ens att teleportering var möjlig, så...
"Kuslig mekanism"? Vad pratar han om?
Det är bara teorier.
Det är egentligen ingen teori.
Jag har läst spanska online. Det går inte att prata bakom min rygg.
- Okej. - Okej.
Men hur fungerar det egentligen?
Partiklar.
Osynligt sammanlänkade över stora avstånd.
De är frikopplade, men på nåt sätt sammanbundna.
Som vi.
Jag vet, det låter omöjligt, men det är bara en fråga om framsteg.
Tänk efter.
Till exempel, det finns inga fler skivor, inga fler band, inga fler cd-skivor.
Varje låt som nånsin spelats in svävar runt i etern.
Ett osynligt moln av små partiklar
omsluter oss vart vi än går.
Om du hade sagt det när jag var tio
och lyssnade på Naughty by Nature på min Walkman,
hade jag sagt åt dig att sluta sniffa lim, men här är vi nu. Det är framsteg.
Det är framsteg. Det är...
Så är principen i alla fall.
Vem skapade dem? Framstegen?
Vem? Eller vad?
Det är den stora frågan.
Vad betyder det?
Ni vet var de där kommer ifrån, eller hur?
Uppenbarligen inte härifrån.
Okej. Poängen är att det fungerar.
Och det är Guds gåva.
Det räcker så.
Här är mobiltornet.
Jäklar, vad högt.
Trodde du att det skulle funka.?
Det lär dyka upp på nätet.
Vilket då?
Vad gör du?
Jag måste reka lite för att lokalisera…
…grejen.
Vad är grejen?
Nåt vi måste hämta åt farfar Epis vän.
Jag antar att du har gjort det här förut.
Ja, många gånger...i mitt huvud.
Önska mig lycka till?
Lycka till.
Hatar du honom?
Nick? Nej.
PRIVAT OMRÅDE INTRÅNG FÖRBJUDET
Ljug inte.
Jag hatar honom inte. Nej, det är...
Nick är en odugling, okej?
Han tar inte saker på allvar.
Han ställer till det.
Och andra människor
måste fixa det han ställer till.
Vad menar du?
Ingenting, raring.
Jag trodde att den här resan skulle bli kul. Fel av mig.
Du har alltid velat se USA.
Här är vi...
Vilket USA?
Allt jag har sett är Nicks husvagn
och lite motorvägar.
Du glömmer varmkorven.
Den smakade som lortiga sockor.
Så äckligt.
Coolt.
Vad gör du? Nej!
Tänk inte ens tanken, Toni!
För Instagram.
Lägg inte upp det.
Vad ska du göra? Teleportera mig till mitt rum?
Jäklar.
Vad är det?
Jag kommer tillbaka. Stanna här.
Lyssna på din musik.
Hallå där.
Kevin, eller hur?
Vad gör du här, ma'am?
Du kan inte parkera här. Förbjudet område.
Är det? Det visste jag inte.
Förlåt. Jag såg ingen skylt.
Jobbar du åt telefonbolaget?
Jag jobbar för telefonbolaget. Vem är du?
Vad i...
- Herregud! Gick det bra? - Ja. Skynda på!
Så, funkade det?
Nästa stopp, Illinois.
Klar? Jag vill inte komma för sent.
Ja. Ge mig bara ett ögonblick.
Vadå, hjälper inte kaffet?
Tja, du fick som du ville.
"Gå till biljardhallen. Ta några öl."
Inte ett helt fat.
När Randy lämnade din bil
sa han att du var med Byron igår kväll.
Du måste ha varit full.
Jag väntar i bilen.
Jaha,
- det var oväntat. - Vadå?
Irene, du har gått upp 1,5 kilo.
Säkert bara muskler.
Av alla dessa benlyft.
Ditt blodtryck sjunker också.
Och du har färg i ansiktet igen.
Mår du bättre?
Ja.
Och...jag tror att du har rätt, Sandra.
Det är dags att parkera rullstolen.
Jag var orolig att hon hade gjort för mycket.
Alltså, faran är inte över än, men det ser bättre ut.
Vad du än gör, fortsätt så. Vi ses igen om två veckor.
Hörde du ens vad dr Mareese sa?
Jag hade inte klarat det här utan dig.
Jag är rätt säker på att din nya livslust inte har nåt med mig att göra.
Är du arg för att Jude faktiskt hjälper mig?
Inte arg. Jag är orolig för din säkerhet.
Han får dig att göra precis som han vill.
Hallå?
Är ni hemma? Det är jag.
Hej, Denise.
Förlåt, jag trodde inte att nån var hemma.
Du glömde jackan i baren.
Var är farmor och farfar?
Läkarbesök.
Borde inte du också gå på sånt?
Jo.
Jag hade en lång natt.
Jag brukar inte dricka.
Jag är rätt säker på att ingen i Farnsworth
nånsin har hört sån karaoke förut.
Tänker du turnera?
Jag tror inte att världen är redo.
Är det här din bok?
Det här är din pappa. Visst?
Vill du veta nåt konstigt?
Farmor sa att hon köpte den här boken själv.
Och det är konstigt. Visst?
Kanske var hon förvirrad.
Är din pappa i vittnesskydd eller nåt?
Nej, vi flydde från en sekt.
Mycket lustigt.
Du kör verkligen hårt. Trummisen är orolig.
Kolla här. Katie postade det.
Hur kunde jag?
Du var verkligen igång där.
Titta. Till och med trummisen tycker att det är skumt.
Så andra kan se det här? Det är...
- Ja. - Har ni två kul?
Hej. Jag... Hur var läkarbesöket?
Det gick bra.
Jag är bättre.
Toppen.
Jag menade inte att avbryta.
Jag hade bara inte väntat mig att se dig här idag, Denise.
Ja. Jag beslöt att stanna i Farnsworth ett par nätter.
Väldigt spontant.
Var är Franklin?
Kommer du för att vara skadeglad?
Vill du se nåt? Nåt äkta?
Här. Framkalla filmen.
Visst. Bara några rymdbilder?
Selfies med små gröna gubbar? Skämtet är över. Släpp det.
Jag kanske är dum som inviger dig i världens största hemlighet,
men jag är inget skämt.
- Varför har du inte framkallat dem? - Irene, som vanligt.
Hon såg mig ta bilderna och fick mig att lova att förstöra filmen.
Men jag tänkte att vi kunde behöva den nån gång. Sista utvägen.
- Om du luras igen… - Framkalla filmen, bara.
Hej!
Det bästa butiksbiträde jag nånsin haft.
Fast du knappt räckte upp över bordet.
Kanske tog jag fel karriärväg.
Farmor sa att du var här ute, så...
Ja, jag lämnade tillbaka några verktyg till Byron.
- Din granne? - Ja.
Ja, vi grävde ner stridsyxan, antar jag.
Har inte du lektion nu?
De har administrativa möten eller nåt, så nej.
Vilken tur. För mig i alla fall.
Jag behöver din hjälp med en sak.
Vill du ta en biltur?
De åker. Jag ska hämta mina bilnycklar.
Mrs York?
Chandra, har du en minut?
Nej, jag... Jag är faktiskt mitt uppe i nåt.
Det passar illa nu, så…
Jude, kan du vänta i bilen? Jag skulle vilja prata med Chandra privat.
Okej.
Jag har bekymmer.
För Jude, faktiskt.
Tja, vi kan ju inte ha ett privat samtal ute på trappan.
Kom in.
Vilket eklektiskt hem du har.
Ja.
Det var bara jag och min mamma här länge.
Hon var en riktig samlare.
Nu är det bara jag.
- Jag älskar den här vovven. - Ja.
Vad heter han?
Winston.
Ja, han var mammas hund.
Hon fick mig att lova att ha honom i huset.
Det stod i hennes testamente.
- Hörde du? - Vadå?
Nej, jag hörde ingenting.
Så, vad sa du
att vi bör se upp för?
Äldreomsorgen är full av skurkar
som vill dra nytta av äldre människor.
Referenser är värdelösa.
Ofta pratar man med deras mamma eller bästa vän.
På tal om bästa vänner...
Winston.
- Du är en sån skatt. - Rör honom inte, bara.
Du är så...
Nej!
- Jag är så ledsen. - Nej. Det är okej.
Det är ingen fara.
Jag har honom. Snälla, rör honom inte.
Nej, självklart inte. Förlåt.
- Det är okej. - Winston, jag är så ledsen.
- Snälla, rör honom inte. - Ja.
Han var hennes allt-i-allo. Man släpper in dem i sitt hem.
Han stal massor.
- Jude! - Hur kom du in?
- Var fick du tag i den här? - Du skulle vänta i bilen.
- Vem skickade dig? - Vad pratar du om?
- Ut ur mitt hus! - Du är en av dem.
- En av vilka? - Hon hade den här i sitt rum.
- Den är min. - Det är en spårare.
En present från en patient. Ge hit den nu!
- Sluta ljuga! - Det räcker!
Hon har en hel massa stulna saker.
Nej.
Det var gåvor från patienter.
Chandra, vad har hänt med dig?
Tror du att de ens märkte det?
Jag tog hand om dem, dag och natt.
Jag matade dem, badade dem, bytte deras jävla blöjor!
Och de visste inte ens mitt namn, så...
De var skyldiga mig.
- Hon är en av dem. - Nej, det är hon inte.
Nej.
Hon må vara en lögnare och en tjuv, men hon är...
Hon är inte ute efter dig.
Förlåt att jag vilseledde dig, Chandra.
Och jag är ledsen att livet har fört dig till detta.
Du var en bra student.
- Jag gillade dig. - Spara ditt medlidande.
Då ger jag dig inget.
Och jag tror inte att jag gillar dig längre.
Men jag ska glömma hela denna händelse
om du bara berättar om det där halsbandet.
Okej...
Vad har du fotat, gamling?
Okej. Ingenting.
Ingenting.
Vad i...
Det här var min fars. Jag är säker på det.
Och du hade ett också?
Ja.
För att se till att vi inte rymmer.
Ett halsband verkar inte bra att använda som spårare.
Man kan ta av sig det.
Du har väl rätt.
Vad är det där?
Det här är... Det är en sorts nyckel.
Kan den föra tillbaka mitt kaffebord?
Vad hände med det?
Glöm det.
Jag hade glömt hur jag älskar att köra bil.
Kan du lära mig?
Lägg i "D".
Den där.
- Bara dra tillbaka den? - Ja.
- Den här? - Japp.
Ta nu foten från bromsen och tryck försiktigt på...
Okej. Ingen fara.
Var inte rädd. Du kan köra fortare.
- Fortare? - Ja, fortare.
Okej!
Bra jobbat.
Vill du vara så snäll?
ÄLSKADE SON MAKE OCH FAR
Påminner jag dig om honom?
Självklart gör du det.
Tja, liksom, hur?
Dina skrattgropar. När du ler.
Du har samma sötsug.
Båda envisa som en oxe.
Men snälla.
Farfar, jag är nog inte lycklig.
Vad är på tok?
En massa saker.
Allt.
Varför inte börja med att...
…berätta om bara en sak?
Jag har som en knut i magen.
Och det är...jobbet.
Studierna.
Chicago... Jag bara...
Jag vill inte ha nåt av det.
Och varje morgon vaknar jag och känner mig så...
Jag känner mig instängd.
I mitt eget liv.
Och...
Jag tror att jag vill hoppa av skolan.
Det är ett stort beslut.
Tycker du att jag gör fel?
Det sa jag inte.
Om du ber om mitt råd...
…kan jag bara säga att
du måste lära dig att lita på dig själv.
Det vill jag.
Det gör jag.
Jag är bara…
Jag är rädd.
Tänk om jag slutar skolan
och känslan finns kvar?
Tänk om det är för att jag är som han?
- Och att jag… - Du. Nej då.
Du är inte...
Du är inte förutbestämd att upprepa nåt.
- Förstår du? - Okej.
Du skapar din egen väg här i livet.
Okej.
Alla pratar om Nirvana som om de uppfann hjulet,
men Melvins var lika inflytelserika.
Har grunge ens nått Sydamerika?
- Du, ta den där avfarten. - Vad? Varför?
- Det blir typ en timmes omväg. - Gör det bara!
Okej, som du vill.
Här. Stanna.
Nån mer du behöver binda?
Vad?
När din mamma säger "stanna", så stannar vi.
Jag är tillbaka om några minuter.
Okej, gå bara.
Redo?
Det kommer att bli bra. Jag lovar.
Pappa!
Nej! Epi, jag återvänder inte!
Snälla du! Snälla sluta!
Jag vill inte tillbaka. Nej!
Vi gläds inte åt detta.
Men det är vår plikt.
Vi var tvungna att göra det.
Hon var en avfälling.
Nick, varför har du så många pistoler?
Man måste vara försiktig nuförtiden.
Pistoler gör dig mer försiktig?
Vill du se?
Varsågod.
- Har du nånsin avfyrat en pistol? - Nej.
Det är visst en massa saker du inte har gjort.
Ja.
Din pappa är en bra skytt.
Känner du min pappa?
Har din mamma pratat om honom?
Nej.
Inte direkt. Hon sa att de inte kände varandra.
Jaså minsann…
Grejen med att sikta…
Man måste veta vilket som är ens dominanta öga, vänster eller höger.
Och...hurdan är han?
- Jag vill veta. - Nej, jag…beklagar, tjejen.
Verkligen. Jag är ledsen.
Berätta då nåt om honom.
Håll inte på så där.
Den var inte ens laddad.
Vad har hänt dig?
Nu åker vi. Vi måste ta igen förlorad tid.
Kom igen.
DÖRR UNDER JORDEN
REPTILISKA KRIGSHERRAR TELEPORTERAR TILL JORDEN!
Helvete. "Reptiliska"?
EN OMÖJLIG DÖRR
"Omöjlig..."
Vad i...
"Är det andligt?"
HAN VERKAR BESATT AV DEN HÄR DÖRREN!
Vad du än beslutar dig för, stöttar jag dig.
Okej.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
- Okej. - Kör försiktigt.
Byron?
Betyder en stängd dörr inget för dig?
Jag kunde inte vänta.
Kan du släcka den där?
Okej.
Jag måste visa dig vad jag hittade.
Du lär flippa ur.
Ser detta bekant ut?
Detta stod i en dagbok.
Från en missionär i Argentina.
Gissa vilket år.
1723.
Verkligen?
Precis likadan.
Det måste finnas ett sätt att få den att fungera igen.
Tja,
jag gissar att den inte bara slutade fungera utan anledning efter 20 år.
Har den funnits här i 20 år?
Lys där borta.
Är det blod?
Herregud.
Vad är det där?
Vad har du gjort, Jude?
Vänta. Jude? Vaktmästaren?
Har du berättat om det här för honom också?
När jag såg honom i skogen visste jag att han var knäpp.
Konstiga vibbar, bara.
Såg du honom i skogen? Vad gjorde han?
- Han tog bara en promenad. - Vänta.
Nån kommer.
- Stick nu. - Okej.
Hej, älskling. Vi var bara ute och körde.
Vilken fin dag.
Kom.
Såja, Lucy. Kom.
Var var han, Luce?
Lucy, kom hit.
Lucy.
Herregud.
Bengt-Ove Andersson
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson