Dragă, te rog, trebuie să mănânci ceva.
Sau cel puțin bea niște ceai.
Ce, l-am lăsat prea mult timp?
Nu.
Doar că...
Eu nu pot.
Trebuie să dormi puțin.
Vino aici.
CERUL NOPȚII
Bună dimineața.
Neața.
- De cât timp ești treaz? - De puțin timp.
Ce bine e în patul nostru!
Se pare că bancheta din spate a mașinii nu e la fel de confortabilă.
Știi că e cea mai lungă perioadă când am fost despărțiți în 17 ani?
De la conferința profesorilor din St. Louis.
Mi-ai luat o pălărie.
Da. De ce n-o porți niciodată?
Nu cred că știu unde este.
Mi-a fost dor de tine.
Și mie mi-a fost dor de tine.
Ți-e dor vreodată
de perioada când lucrurile erau mai... normale?
Comparativ.
Da, îmi este.
Îmi pare rău. Trebuie să mă duc să termin ceva în atelier.
Byron, te rog, spune ceva, amice.
Byron, mă auzi?
Byron?
Franklin.
Franklin, l-ai văzut pe Byron?
Nu.
- Nu a venit acasă noaptea trecută. - Nu știu.
N-a sunat sau ceva?
A spus că voi doi lucrați la un fel de proiect sau ceva.
Am lucrat, da, dar am terminat.
Te voi anunța dacă am vești de la el.
Sunt sigur că se va întoarce curând.
Îți spun, el a fost.
De unde știi?
Ce ai făcut cu ea?
Nick are lucruri bune de spus despre tine, Toni.
Poate că acest echipament va fi al tău într-o zi.
Cred că îmi place, într-un fel.
Foarte pitoresc și liniștit.
Îmi place liniștea.
Aici este.
Parchează acolo.
Deci l-ai pornit de unul singur?
Da. Am lucrat cu unelte toată viața mea. Sunt destul de îndemânatic.
De ce l-ai oprit, Jude?
Și fără să ne spui?
Franklin avea tot dreptul să încerce să-l repare.
- Nu trebuia să faci asta. E periculos. - Știu.
Irene, te rog, nu fi supărată.
Îmi pare rău.
E în regulă, Jude.
Știu că pleci.
Am găsit ceva în Michigan.
O să mă conducă la tatăl meu.
Te rog, nu încerca să mă convingi să mă răzgândesc.
N-o voi face.
Trebuie să-ți urmezi propria cale.
Scuzați-mă cât mă duc să-ți pregătesc ceva de luat la pachet.
Nu prea ești genul care face bagaje.
Știam că vei sfârși prin a o răni.
Încercam doar să vă protejez.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Și, te rog, spune-mi adevărul.
Ce e acolo pe planeta aia?
Nimic.
Asta credeam și eu.
Te-aș duce până la stația de autobuz, dar nu așa pleci, nu-i așa?
Nu. Nu, nu așa.
Dar trebuie să fac ceva înainte să plec.
Stați pe loc. Mă cheamă natura.
Mamă, a plecat. Să mergem acum.
- Nu putem. - De ce nu?
A omorât-o pe femeia aia! Ce e în neregulă cu tine?
- Dacă nu vrei tu, o voi face eu. - Gata, Toni!
Nu putem pentru că ne vor găsi.
Vor găsi pe altcineva ca s-o facă. E același lucru.
Pornește mașina, te rog.
Te-am mințit.
Ți-am spus că moștenirea noastră a fost o binecuvântare.
Am vrut să te protejez, Toni.
Ce trebuie să faci?
Trebuie să-l găsesc pe apostat.
Și să mă ocup de el.
Atunci vom termina.
Vrei să spui să-l omori?
Dacă nu o fac, mi te vor lua.
Ce? Unde să mă ducă?
Nu-ți face griji pentru că asta nu se va întâmpla.
Păsări moarte.
Despre ce vorbești?
E o cameră, în apropiere.
Caută una de zeci de ani.
- Nu-mi pasă. - Îți va păsa!
Uite.
Stella, termină treaba.
Voi localiza camera și Toni mă va ajuta. Hai!
Stai calmă. Se va termina în curând.
Haide, Toni! Mama ta are o treabă importantă de terminat.
Hei!
- Dacă te atingi de ea, jur... - Stella!
Ce fel de om crezi că sunt?
Haide, Toni!
Un cuplu de oameni în vârstă. Tu ce crezi?
Cred că nu vor opune prea multă rezistență.
La fel ca femeia aia.
Nu mi-a făcut nicio plăcere.
Treaba mea e să protejez oamenii noștri.
La fel și a ta.
Ți-au fost ascunse lucruri prea mult timp. Dar asta se termină azi.
De fapt, am de gând să insist să primești Perdisco imediat,
după ce se termină chestia asta.
Ești atât de aproape de Dumnezeu și nici măcar nu-ți dai seama.
- Deci nu mai avem secrete? - Nu.
Nu din partea mea. Niciodată.
Cine e Caleb atunci?
E tatăl tău.
Și mă voi asigura că-l întâlnești.
E timpul să vizitezi Caerul.
Vezi?
Nu sunt așa de rău.
Vino.
PENTRU ASTRONAUȚII BĂTRÂNI MULT NOROC - BYRON
Ce ai acolo?
Vitamine.
Vrei să-mi dai un pumn?
Am nevoie de tot ajutorul posibil.
Mai ales acum, că ne pierdem îngrijitorul.
Da. Îmi pare rău că pleacă.
Adică, mă bucur, dar îmi pare rău că suferi.
Ei bine...
Așa e cel mai bine.
Serios? Dar ce așteptai tu?
Soarta și toate astea.
M-am săturat de soartă.
Scumpo, trebuie să-ți spun ceva.
Cineva e în curtea noastră.
Ce?
Bună, domnișoară.
E totul în regulă?
Eu...
Îmi pare rău.
El m-a obligat.
Ce...
Să mergem înăuntru.
Bine.
Hei, putem vorbi?
- Nu. - Știu că ți-a spus Irene.
Mi-a arătat o chestie îngropată în curtea din spate.
- E greu de crezut. - E puțin spus.
O ușă magică, o altă planetă. Și tu ce ești?
- Exact ce ți-am spus că sunt. - Serios?
Nu ai menționat că ești, ce? Un extraterestru?
Sunt om, la fel ca tine.
Bine, o să plec de aici.
Poți să te joci de-a familia cu bunicii mei.
Eu m-am săturat.
Mulțumesc că ai condus toată noaptea până în Michigan,
că m-ai învățat despre karaoke
și pentru shoturi.
Katie a plătit pentru shoturi.
Mulțumește-i pentru mine.
Serios? O strângere de mână?
Ce a fost... O, Doamne!
O, Doamne! Trage cineva în noi? Pot să-mi iau telefonul.
Ar trebui să chemăm poliția. La naiba.
Bine. La naiba. Denise, ascultă-mă. Hei.
- Ce? - Știu cine e. Mă urmărește doar pe mine.
Du-te repede la bunicii tăi!
- Da, dar... - Nu sunt în siguranță. Du-i de aici.
Hei!
Bunicule! Bunico!
Grăbiți-vă, trebuie să...
Nu are rost să te ascunzi.
Te voi găsi.
Prăjite în miere.
A cui a fost ideea?
Merită o medalie.
Vrei?
Cine spune adevărul dintre voi?
Te rog, dă-ne drumul.
Unde este?
E nepoata ta, nu?
- Ar fi păcat dacă ar trebui s-o omor... - În curtea din spate, sub șopron.
Mulțumesc.
Nu a fost atât de greu.
Stai cu ochii pe ei, da?
Da.
Nick avea dreptate în privința ta. Vei fi bună la asta.
Deci aici te-ai ascuns.
Numele tău e Toni, nu-i așa?
Eu sunt Irene.
El e soțul meu, Franklin, iar ea e Denise.
Îmi pare rău.
- Nu pot vorbi cu tine. - De ce? Fiindcă ți-a spus să n-o faci?
- Trebuie să-l ajut. Așa mi-a spus mama. - Mama ta. Ea unde e?
E cu apostatul.
Vrei să spui Jude. Numele lui este Jude.
Oprește-te.
Știu ce faci.
E un om bun, Toni.
- Mama mi-a spus că Jude a fost violent. - Nu.
Da. Că a pus o mulțime de oameni în pericol.
- Că trebuie să facem asta. - Și dacă mama ta se înșală?
Te rog, Toni, te rog.
Nu e o idee bună.
Dacă te-ai gândit să-i eliberezi, ar fi o greșeală.
Mama mi-a spus că facem ceea ce trebuie.
Lucrarea lui Dumnezeu.
Dar nu o cred. Nici pe tine.
- Fă-o! Ei nu te văd. - Legăm bătrâni?
Ucidere acelei femei? E greșit.
- Lumea... - Bravo.
... nu este în alb și negru, cum crezi tu.
Nu vrei să-l omor?
TONI MOBIL
Toni, totul e în regulă?
A avut loc o schimbare de planuri. Adu-l pe băiat aici.
Ești sigur?
Da.
Spune-i că avem familia aici.
Dacă nu vrea să-i rănească, ar trebui să se predea.
Poftim. Ești fericită acum?
Avem cuplul în vârstă și fata.
Dacă vrei să fie în siguranță, tot ce trebuie să faci e să ieși.
Ne-am mai întâlnit.
- Mă îndoiesc. - Nu.
Îmi amintesc.
Te-au adus să o cunoști pe mama mea.
Da. Eram doar un băiețel.
Ai îngenuncheat în fața ei în timpul ceremoniei.
După aceea ai plâns.
Mai bine nu vorbi.
Nu i-am înțeles niciodată pe gardienii camerelor.
Tot sacrificiul ăla. Pentru ce?
Să protejeze ceva din care nu vor face niciodată parte cu adevărat.
Ai întors spatele familiei tale, comunității și credinței tale.
Știu ce ai făcut.
Nu am avut de ales.
Nici eu nu am acum.
Nu știu cine ești sau ce vrei,
dar nu trebuie să-mi ameninți familia.
Ei bine...
tu ai amenințat-o pe a mea,
prietene.
În moduri pe care nici măcar nu le înțelegi.
Jude!
Mă bucur să te revăd.
Mereu te-am plăcut. Mereu.
Chiar și când erai neascultător.
Și apoi ai plecat și ai făcut asta.
Ea știe că ești aici?
Cine crezi că m-a trimis?
Minți.
Oprește-te!
E vina mea că trebuie să treacă prin asta? Nu este.
- E vina ta! - Îmi pare rău.
Ai avut totul. Dar nu a fost suficient.
Ai spus că nu-l vei ucide!
Nu eu o voi face.
Ci tu.
Ce modalitate mai bună de a dovedi loialitatea familiei Calderon, nu?
- Gata! Nu ea! - Bine, în regulă.
- Mamă. - Fă-o mai repede, atunci!
Te rog, nu face asta.
Liniște, dragă. Uită-te în altă parte.
- Stella. - Liniște!
Dacă faci asta, nu va mai fi fiica ta.
- Nu ca înainte. - Am spus să taci!
Stella!
Termină misiunea.
Bine.
O voi face eu.
Înapoi!
Trădătoareo!
Mamă!
Arma!
Vezi, Toni? E o criminală.
E în sângele ei.
Și în al tău.
Gata cu crimele.
Ești bine?
Unde vă duceți?
Departe.
Ești sigură că vei fi în regulă cu el?
Da, mă ocup eu de el. Va fi mai sigur pentru toată lumea.
Ai încredere în mine.
Mamă, ce se va întâmpla cu casa?
Ne putem întoarce vreodată să ne luăm lucrurile?
Sincer, nu prea cred.
Tot am lăsat în urmă, Toni,
poate fi înlocuit.
Mamă, ce este Caerul?
Nu-ți face griji pentru asta.
Vom fi bine, știi asta?
Promit.
Ai spus că vor continua să ne caute.
Dar se vor opri.
De ce?
Fiindcă acum avem o monedă de schimb.
În caz că ți se face foame.
Mai știi prima zi în care am fost bolnav la pat? M-ai hrănit cu chestia aia.
- Fiertura. - Fiertura.
A fost oribilă.
Îmi amintesc că m-am gândit că sigur ai fost o mamă bună.
Ți-ai... Ți-ai amintit să iei un pulover?
Vreau să vin cu tine.
Ce?
Recunoaște, ai niște puncte slabe. Te-ai rătăcit mergând la bar.
Abia știi să conduci, ai fost arestat. Ai nevoie de mine.
Stai puțin. Ai fost arestat?
Denise, nu știu ce să zic.
Ei bine, eu știu. E o idee groaznică.
Nu mă pot întoarce unde am fost.
Și nu pot sta nici aici, în Farnsworth.
Doamne, trebuie să fac ceva nou. Și ce e mai nou decât asta?
Trebuie să spun, mă așteptam la condus sau la zbor.
Asta este un pic ciudat.
Chiar suntem de acord cu asta?
Nu.
Dar ce putem face? Ea e...
E femeie în toată firea.
E și nepoata noastră.
Știu.
E atât de greu.
Dar, am folosit chestia aia de peste 800 de ori și încă suntem vii.
- Abia. - Da.
Dar în picioare.
Ei bine, asta e ceva nou.
Am găsit asta în cartea tatălui meu.
E un fel de adresă.
A lăsat-o pentru mine.
Deci asta ar trebui să ne ducă direct la el.
El va ști ce să facă, cum să ne țină pe toți în siguranță.
Dar până atunci, vă rog să aveți grijă.
Și chestia aia pe care o ai, o poate aduce înapoi aici, da?
Da.
Dar, ca să știți, se resetează după fiecare călătorie,
așa că dacă încercați să ne urmăriți, vă va duce înapoi la...
Ei bine, știți unde.
La primul semn de pericol, te întorci aici.
- Da. - Promiți?
Promit.
Bine.
Dacă i se întâmplă ceva, jur pe Dumnezeu...
Mă înțelegi?
Da. Desigur, jur.
- Te iubesc, scumpo. - Te iubesc, bunicule.
- Pa, bunico. - Te iubesc.
Și eu te iubesc, bunico.
- Aveți grijă. - Bine.
- Ești gata? - Da, da.
Să mergem înainte să mă răzgândesc.
Poate ar trebui să nu mai venim aici atât de mult.
Aștept de ani de zile să te aud spunând asta.
Dar, dragă...
trebuie să-ți spun ceva.
Deci, ce vom face?
Nu știu.
Putem merge la Disneyland?
Da, putem.
Ține-te bine.
Mamă.
- Ce se întâmplă? - Nu știu!
Ține-te bine!
Mamă!
Ce s-a întâmplat?
Avem două persoane.
Ești gardian, nu-i așa?
Am fost.
Interesant.
Asta e foarte interesant.
Mamă? Nu. Mamă!
Salut, Cornelius.
Îți amintești de mine?
Nu uit niciodată un apostat.
O să ne distrăm, tu și eu.
Da, ne vom distra.
Bun venit în lumea celor decăzuți.
Unde suntem?
La Bangkok.
Nu pot să cred că nu mi-ai spus niciodată despre asta.
Sunt șocată.
Și sunt, de asemenea, foarte impresionată.
M-am gândit că dacă ai ști despre costumele astea, le vei folosi.
Mă cunoști bine.
Ești sigur că vrei să faci asta?
Dacă vreau? Nu.
Nu vreau, dar Jeanine merită un răspuns.
Byron este acolo undeva,
viu sau nu.
Trebuie să încerc să-l găsesc.
Te rog, nu spune la revedere și nu cita o poezie frumoasă.
Sunt destul de agitat oricum.
Cred în tine, Franklin.
Mereu am crezut.
Poți să-mi aduci casca?
Ce vezi?
Te văd pe tine.
Serios?
Iubito, am găsit măsuța noastră de cafea.
Franklin, nu mai glumi.
Nu glumesc.
O să continui să merg.
Ce-ai spus? Se întrerupe.
Franklin?
Franklin.
Mă auzi?
GOL - PLIN ALIMENTARE CU AER
- Irene? - Da? Da, te aud.
Te rog, întoarce-te acum, Franklin.
E ceva în neregulă cu aerul meu.
Spune ceva, dragă, orice.
Irene.
Franklin?
Te iubesc.
Pot vedea toate stelele.
Se întunecă.
Franklin, te rog, oprește-te.
Irene, am găsit ceva. Vino aici.
Ce este?
Nu știu.
Așa.
Doar respiră.
Cum este posibil?
Am venit după tine.
Tu...
Suntem în viață.
Da, suntem.
Doar respiră.
Franklin, uite!
Mariana Mazilu
Redactor Robert Ciubotaru