Pasează!
Vino să iei și frigiderul, vei avea nevoie de el!
- N-o să mor de foame, am o slujbă. - Sigur, speli scările la blocuri!
Știi cât e de greu să lucrezi, să studiezi și să ții și o casă?
- De unde naiba să știi? - Nici măcar nu mă lași să încerc, mamă!
Mai schimbă placa asta! Nu te las eu să studiezi?
Zic doar să faci ceva care să-ți asigure viitorul!
- De unde știi tu? Tu nici... - Ce?
Nici liceul nu l-am terminat, nu?
Tu ai spus-o, nu eu.
Crezi că o să te lase să fii femeie de afaceri?
Pe ce lume trăiești, Desi?
Dă examen undeva să lucrezi la stat. N-o să le pese că ești țigancă.
Înveți, iei examenele și nu te va putea da nimeni la o parte.
Bine, mamă! Știu că tu crezi c-o s-o dau în bară ca întotdeauna.
- N-am spus asta! - Atunci, ce-ai spus?
- Ascultă-mă! - Nu, tu să mă asculți!
Doamne, ești epuizantă! Dă drumul genții! Dă-i drumul!
Dă drumul genții!
Fir-ar al dracului să fie!
Iubito!
Dragostea mea!
Mereu e la fel, indiferent ce spun sau fac. Mereu face așa.
Acum s-a terminat.
E în regulă. O suni duminică și-i explici din nou.
Fără să țipi.
Dă-mi ăsta, e greu.
Gata, copii!
Mâine, la aceeași oră.
Cristian, nu mă face s-o sun pe mama ta să verific dacă ai făcut duș!
- Ce amuzant! - Mai bine te speli!
- Lasă geanta! - Mingea s-a dezumflat.
Să mergem!
Trebuie să închid acum!
Știți că n-aveți voie acum, da?
Ai auzit, Iuri? N-ai voie să fii aici acum.
Ce vreți?
I-am spus bunicului vostru că aproape toți vor să plece.
Plecăm când ne spui unde e fiica ta.
De unde-o știți voi pe Desi?
Are ceva ce ne aparține și nu-l dă înapoi.
Unde e?
Habar n-am.
Nu mai locuiește aici și nici nu mai vorbește cu mine.
Uite, te mai întreb dracului încă o dată:
Unde dracu' e fii-ta? Deci?
Hei, Mariana!
Mi-ai văzut hanoracul?
Salvată de un nenorocit de hanorac.
Se pare că ești ocupată. Venim altă dată.
Nu ne grăbim.
Hai să mergem!
Rahat!
Fugi!
O să fac pe mine!
Stai!
La dracu'!
Rahat, m-am udat la picioare! Ce naiba?
Dacă n-ați fi fost căutate, ne-am fi putut opri la un bar!
- Hei, nu vorbi așa cu mine! - Îmi pare rău.
Uite, fată, îmi pare rău.
Nu te supăra! M-au cam lăsat nervii, atâta tot.
Nu mă supăr, Desi.
Doar promite-mi că nu mai faci vreo tâmpenie.
Ca de exemplu să-mi furi legitimația.
Suntem în asta împreună, da?
Are cineva hârtie igienică?
FĂRĂ URMĂ
E atât de frumoasă, dar nu știu de ce mereu pare că-i supărată pe mine.
Poftim!
Mulțumesc.
A fost prea mult să cer un sendviș cu porc și ardei gras?
Vine.
Nu-mi vine să cred că ne urmăresc ca să ne aresteze.
N-am făcut nimic. Absolut nimic.
Știu, dar...
Uite, când cercetăm o infracțiune, căutăm trei lucruri.
Mijloacele, mobilul și ocazia.
Mijloacele sunt arma, dar n-o avem încă.
Dar mobilul e că fuseserăți concediate de la Máñez și Bayetas.
Sunt Joaquín, răspunde!
Au făcut inspecție la Máñez și Bayetas
și se va face audit.
Pleci?
Da, îmi pare rău.
Dar au fost concediate multe persoane în ziua aia.
Da, dar se pare că există un videoclip cu Desi care-l amenința pe Néstor Máñez.
Când ești supărat, spui prostii.
Există mobilul
și ocazia. Amprentele dovedesc că ați fost acolo.
N-am mers acolo să ucidem pe nimeni, Irene!
Néstor ne-a chemat să facem curățenie.
Nu-și amintește asta.
El a făcut-o și vrea să ne pună crima în cârcă.
Zice că aveau o căsnicie fericită.
Deci de ce și-ar fi ucis soția?
Mă urmărești?
Ai zis că e mai bine să nu fim văzuți împreună.
Sunt vinovat, recunosc.
Am vrut doar să-ți dau vestea bună.
Există două suspecte. Le caută acum.
Toată lumea minte despre genul ăsta de lucruri.
Eu nu i-am zis mamei cât de rău mă trata Ubaldo.
Întreaga familie are un alibi.
Néstor era într-o întâlnire, Eduardo era la masaj.
Luis zice că familia are prieteni potenți.
Fără nicio probă, nu va fi cercetat.
Cum rămâne cu geanta cu bani?
Cum a mers?
Țiganca aia făcea pe dura,
dar s-a rezolvat.
Vom avea geanta în curând.
Poți sta liniștit. I-am dat un avertisment.
Néstor a zis că nu lipsea nimic din casă.
Pe bune?
Nu va spune poliției că avea bani murdari.
Máñez și Bayetas aveau conturi câte litere sunt în alfabet.
Contabilul avea multe căi prin care să facă plăți pe sub mână.
În realitate, noi lucram timp dublu față de cât aveam în contract.
- Și în zilele libere? - Da.
- Și ore suplimentare! - Da.
- Și cine cumpăra produsele de curățenie? - Noi.
Bine. Nu ne ajută prea mult,
dar e tot ce avem.
Banii murdari.
Voi vorbi cu Eduardo Roselló.
Dacă vorbește, poate reușim să redeschidem ancheta asupra familiei.
Rămâneți acolo sau...
Nu, hai să mergem!
Sofía, scumpo, fără țipete!
Atenție, trec.
Lucrurile nu arată bine, Eduardo.
Deloc.
Ia-ți un avocat!
Ce vrei să spui? Ce, acum ești farmacist?
- Tu ești avocatul nostru, nu? - Nu, sunt avocatul familiei tale.
- Ar putea exista un conflict de interese. - Nu mă lua pe mine așa!
Nu. Néstor conduce compania.
Eu sunt doar contabilul, nu știu nimic despre asta.
Semnez ce-mi cere el să semnez.
Păi, spune-i asta avocatului tău!
Ce vrei să spui?
Te descurci tu, campionule! Succes!
Joaquín, așteaptă!
Salută-i pe Sofi și pe reporteri din partea mea!
Nu-mi poți face asta. Marisa și tata nu ar...
Nenorocita de petrecere s-a încheiat! Toată lumea merge acasă! Acum!
La dracu'! Néstor, răspunde!
Nu, nu vreau asta!
Sofía, te rog, o să ai altă petrecere la anul.
- Dar eu pe asta o vream, nu pricepi? - Angelita, vino!
Nu fi atât de supărată!
Ascultă, Néstor, Joaquín a trecut pe aici.
A zis că auditul arată foarte prost.
Din februarie până în mai,
lipsesc 75.000 de euro pe care nu-i pot justifica.
Te sun de trei ore încoace.
Sună-mă înapoi când poți, da? E important.
- Da? - Bună ziua, aș putea vorbi cu dl Roselló?
Sunt inspectoarea Rodríguez. Vă amintiți de mine?
Aveți un minut să vorbim?
Nu e cel mai bun moment.
Sunt cu fiica mea și-i sărbătorim ziua de naștere.
- Nu-i așa, iubito? - Nu.
Ziua mea de naștere s-a terminat. Îți amintești, tati?
La mulți ani! Putem vorbi?
Ce faci?
Îi trimit mesaj lui Ubaldo. Poate că nu va trebui să plece acum.
Vrei să rămână?
Nu știu. Dar simt că trebuie să vorbesc cu el.
Ascunde-te!
Ce?
- Sunt aici. - Ce? Cine?
- Ne-au văzut? Cine era? - Taci! Uite!
Au plecat?
- Nu știu. - Uite!
Ce facem?
Au plecat.
- Menajera! - Ce?
Haide!
Uite, Eduardo... Pot să te tutuiesc?
Ultimul lucru pe care vreau să-l fac e să vin aici
și să vă deranjez pe tine și pe familia ta, știind prin ce treceți.
Dar trebuie să-mi fac treaba.
Și Néstor nu e...
Nu e la fel de cooperant.
Știu cum merg lucrurile astea.
Există situațiile oficiale, lucrate de contabil.
Și mai sunt și altele. Pur și simplu.
Am dreptate sau nu?
Uite, eu...
Eu mereu...
Adică eu...
Mereu am făcut ce mi-au spus să fac.
Da.
Deci, din punctul ăsta de vedere, păi...
Vrei să răspunzi?
O secundă!
- La naiba! - Da?
Știi noul șantier de pe strada Prosperidad?
Da.
Tocmai s-a găsit acolo un cadavru.
Un bărbat latino-american, în jur de 50 de ani.
Un accident?
Cum să nu! Știi ce fac bandele când vor să trimită un mesaj?
- Ce au făcut? - Vino să vezi!
Nu e un moment bun.
Vom interoga vecinii. Sigur au văzut ceva.
Ce? Nu, așteaptă-mă! Vin acolo.
Îndepărtați-vă! Nu vă mai zic o dată.
- Putem vorbi mai târziu? - Da, sigur.
Bine.
Dar vreau să vorbesc cu avocatul înainte.
Nu!
Nu vorbi cu nimeni, vin.
Bine, da.
Da, vin. Sunt aproape.
La revedere.
Unde naiba sunteți?
Nu găsesc întrerupătorul.
Nu găsesc nimic.
Ce faci? Ajută-mă!
Ce faci?
- Nu. - Joc golf, ce crezi?
Nu!
- Să chemăm un lăcătuș? - Ne vor auzi.
Trebuie să ieșim.
- Nu trebuie să ne audă. - Bine, dă-i drumul!
- Catalina, dă drumul la crosă! - Dă-i tu drumul!
- Dă-i drumul, Catalina! - Dă drumul la crosă!
- Dă-i drumul! - Catalina!
Vreau tort și înghețată.
Mama ta îți va da tort la cină în seara asta.
Am zis tort și înghețată! Ai auzit?
Da, bine. Haide, urcă în mașină!
Poți să te joci.
Așa. Pune-ți centura de siguranță! Uite!
- E Irene. - Nu răspunde!
- Crezi că ne-a auzit? - Nu!
Bine.
Aruncă o privire!
Plânge?
Da.
Bietul de el!
N-ai fost niciodată la ziua unui copil?
E ca un război, doar că știi de la început că vei fi învins.
Ce facem?
Haide!
Nu.
Dragul meu prieten!
Prieten? Vreau să spun fratele meu, ce naiba!
- Fratele meu de sânge! Mulțumesc! - Doar ți-am făcut un sendviș.
Știu, frate, dar uite ce mare e!
Și e cu chorizo, frate!
Să mă cauți neapărat când vii în Mexic!
Poliția.
Ești Miguel Montoya?
- Da, eu sunt. Ce e? - Putem intra?
S-a întâmplat ceva sau...
A fost găsit un cadavru pe șantierul de peste stradă.
- Vrem să-ți punem câteva întrebări. - Un cadavru? Doamne!
Poți veni cu noi la secție?
N-o să dureze mult.
- Pot să mă schimb? - Sigur. Merg cu tine.
Nu-ți face griji! Asta e procedura.
Nu va dura mult.
Să nu spui nimic despre Cata sau Desi sau că mă cunoști!
Ce se întâmplă?
Fetele nu sunt în Carboneras.
Le vom dovedi nevinovăția, dar nu trebuie să vorbești.
- Ai înțeles? - Da.
- Gata? - Da.
Bine. Să mergem!
Aproape am terminat.
Să nu vorbești cu presa, știi cum sunt ăștia.
Cum se întâmplă ceva, cum se năpustesc ca vulturii.
Pot încerca, dar nu vor găsi nimic.
N-am avut niciodată probleme cu legea.
Nici măcar o amendă pentru parcare.
Scuze!
Bine, deci...
Citește-ți declarația și confirmă că totul e corect.
- Poți să-l dai pe silențios, te rog? - Da, sigur. Îmi cer scuze.
FATA MEA DESI
- Scuze! - Pentru numele lui Dumnezeu!
Totul e corect.
Bine, poți merge acum. Am terminat.
Îl conduc eu, stai liniștit!
Să ai o zi bună, prietene!
Ce dracu', omule?
Irene!
Irene, îți sună telefonul!
Ce dracu'?
FATA MEA DESI
DECLARAȚIE MIGUEL MONTOYA HERNÁNDEZ
PRENUME: DESIRÉ NUME: MONTOYA HERNÁNDEZ
- Nu răspund? Dar de ce? - Nimic.
Mi-au respins apelurile.
Nu răspund nici Irene, nici fratele meu.
- Ce fac? - Acum nu ne-a mai rămas decât Ubaldo.
Nu.
Nu. E 14:00, avionul lui pleacă la 15:00.
Probabil s-a îmbarcat deja.
Nu-l cunoști pe soțul meu.
- Da? - Am venit pentru țeava de scurgere.
Țeava de scurgere? Ce scurgere?
Nu stă aici dl Roseló?
Roselló. Da.
Ne-a sunat pentru o avarie în bucătărie.
- În bucătărie? Tocmai spălam vasele. - Sau în baie?
Casele astea sunt atât de mari,
încât toate țevile se varsă în aceeași conductă de evacuare.
Da?
Dar trebuie să fii atent, pentru că unele țevi merg în sus,
altele merg... E un coșmar.
Pot să intru?
Mă tem că nu. Dl Eduardo nu mi-a spus nimic.
Știi cum sunt bogătașii ăștia, nu?
Lucrează toată ziua, fac milioane.
Nu cred că și-a mai amintit de mine.
Nu te pot lăsa să intri, îmi pare rău.
Îmi pare rău. Îmi dai un pahar cu apă?
E cumplit de cald afară.
Bine.
Perfect!
Hei, fetelor, a sosit pachuco în armura lui strălucitoare!
La naiba!
Îmi dai un pahar mare? Pe aici paharele sunt așa de mici!
Poți să-mi pui și puțină gheață?
E așa cald azi!
Să vedem. Haide!
Dragele mele! Nimic nu-mi stă-n cale!
- Să mergem! - Mulțumesc!
- Ce? - Asta e duba fratelui meu.
- Grăbește-te! - Ce se întâmplă?
Urcați-vă! Să mergem! Repede! Haideți!
- Ce faci? - Va trebui să mă ierți.
Mamă?
Ce faci, Ubaldo? Ce-ai făcut?
Deci când erau ținute la chei,
suspecta te-a sunat și ți-a cerut ajutorul?
Da.
Nu știam că era legat de cazul Roselló.
- Am aflat asta după. - Și nu te-ai gândit să ne spui?
- Știu că sunt nevinovate. - Nu știi.
Aspiratorul găsit în cadavru avea amprentele lor peste tot.
Asta nu înseamnă nimic.
Ceva tot trebuie să însemne.
Tot ce știu e că Desi nu a ucis pe nimeni.
„Desi”?
Vrei să spui „dra Montoya”.
Trebuie să fie cel puțin sora ta sau cea mai bună prietenă. Altfel...
Ce contează? Doar se întâmplă să o cunosc.
Nimeni nu-și pune în pericol serviciul pentru cineva pe care doar îl cunoaște.
Suntem...
- Am fost împreună. - Știam eu.
Știai? Ce știai?
Nu ne spui niciodată nimic, iar asta înrăutățește lucrurile.
- Oamenii vorbesc. - Să ne concentrăm!
Irene, faptul că tu, dintre toți oamenii, ți-ai asumat un astfel de risc...
Te face să pari o începătoare.
În fine. Pentru început, nu mai lucrezi la caz.
Poți vorbi cu reprezentantul sindical, dar trebuie să dai o declarație oficială.
Ai înțeles?
Ce mama dracului?
Să fiu a dracului!
Ce-ai spus poliției?
Așa e. Știu, e groaznic.
Voi vorbi cu familia.
Sigur, nu e nicio problemă. Desigur.
Mă poți suna la orice oră, oricând ai nevoie de mine.
Bine. La revedere!
Ce e?
- Au găsit un cadavru pe șantier. - Nu!
Un tip cu un aspirator înfipt în fund. Îți vine să crezi?
Nu atac de cord, nu!
Un aspirator înfipt în fund!
Polițiștii interoghează tot cartierul.
Lucrările au fost oprite.
- Primarul o să mă omoare. - Bine...
Ia-o ușor!
- Acolo se întâmplă tot felul de lucruri. - O să facă meme după asta.
Să vedem ce-o să spună. O s-o rezolvăm, da?
- Urcă în dormitor! Repede! - Doamne!
Bună!
- Nu e cel mai bun moment, Eduardo. - Trebuie să fac pipi.
E urgent?
Atunci, grăbește-te!
Știi unde e toaleta. Mergi la cea de la parter!
- Ce vrei? - Să intrăm puțin să vorbim.
Ce faci?
Ce e asta? E casa familiei mele.
Acum e a mea.
Știi cine a trecut pe la mine? Polițista aia de la clubul de golf.
Vrea să știe lucruri despre companie. Despre contabilitate, cifre, documente.
M-am speriat de moarte.
Vrea să vorbească din nou cu mine, dar mi-ai zis să nu discut cu nimeni, nu?
- Ce să fac? - Uite, Eduardo!
De fiecare dată când ai o problemă, te sperii de faci pe tine.
E vina noastră. Mereu ai făcut așa, iar noi am permis asta,
dar abia mi-am pierdut soția.
Ai putea să respecți asta și să mă lași în pace măcar o dată?
Sunt gata!
La fel și tatăl tău.
Îmi dai un pupic?
- Vino aici! - Pa!
Pa, scumpo!
Haide, Cata, de când am venit, numai te-am ajutat.
- Nu mi-ai mulțumit. - Să-ți mulțumesc?
Pentru ce? Dacă vrei, îți mulțumesc că ești aici,
deși ți-am spus clar să te întorci în Mexic.
Sigur.
Dacă aș fi plecat în Mexic,
poate ați fi fost ucise în garajul ăla nenorocit.
Nu despre asta e vorba.
Problema e că niciodată nu ești unde-ar trebui să fii.
Dar sunt aici!
Cu tine.
Da, Ubaldo, dar ar trebui să fii acolo.
- Cu Esmeralda. - Mai lasă-mă-n pace!
Știai că nu mai văzusem marea până acum?
- Nici măcar din avion? - Din avion? Nu.
În avion am luat un Valium și am băut trei beri, ca să-și facă efectul.
Știu, iubire. Da, ai dreptate.
Am fost un ticălos, un nemernic delăsător.
- Un soț de doi bani... - Da.
... și un tată chiar și mai rău.
Sincer, nici nu știu de ce te-ai îndrăgostit de mine.
Uită-te la mine!
Dar ce știu...
e că vreau să te îndrăgostești din nou de mine.
Nu, stai! Nu-mi da încă un răspuns!
Dă-mi șansa să dovedesc că sunt un alt om.
O să muncesc, o să fac curat prin apartamente și...
O să cânt într-o trupă de mariachi. Nu contează.
Fac orice, numai să fiu cu tine.
Și cu fiica ta.
- Și cu fiica mea, normal. - Și cu mama mea.
Și cu mama ta.
E minunat, nu-i așa?
Și foarte mare.
Ar fi frumos să locuiești aici.
Avem deja unde sta. Amândouă.
Vino! Uite ce priveliște! Vino!
Ce faci, mamă?
Vino sus.
Incredibil! Întâi, mă răpești cu o dubă, acum, ce?
Te-ai făcut agent imobiliar?
Suntem forțați să părăsim cartierul.
- Cum adică „forțați”? - Primarul face o groapă de gunoi acolo.
Numai blocul nostru a mai rămas nevândut.
Nimeni nu vrea să vândă, așa că au venit la mine, știu că oamenii mă ascultă.
La început, le-am zis că nici nu mă gândesc să plec.
Dar, când mi-au oferit asta ca să-i conving pe ceilalți...
Normal, te-ai răzgândit. Nu?
Toată lumea trebuie să plece pentru că așa ai decis tu.
Pentru că vrei să locuiești pe faleză. Bravo, mamă!
Fie acceptam, fie aduceau droguri pe stradă. E mai bine pentru toată lumea.
Nu e decizia ta, mamă! Mereu faci asta.
„Îi ajut pe ceilalți.”
Nu!
Dacă vrei să-i ajuți, explică-le situația.
Pot decide singuri dacă vor să plece sau nu.
- Să mergem! - Desi!
Pe oamenii ăștia nu-i poți refuza.
Știi mai bine decât mine.
Ce înseamnă asta?
Trebuie să le dai geanta înapoi.
Bună!
Iartă-mă!
Iartă-mă, dar n-am avut încotro.
De ce nu mi-ai spus nimic până acum?
Știu că e o problemă mare, dar lucrăm împreună de nu mai știu când.
De ce ți-aș fi spus?
Cum ai aflat, i-ai și spus lui Banyuls.
În punctul ăla nu aveam de ales și tu știi asta.
Dar, dacă aș fi știut de la început...
Te-aș fi putut ajuta.
Cel mai bine ar fi să se predea.
Dacă sunt nevinovate, se va dovedi.
Facem orice e nevoie.
Mulțumesc.
Domnule Roselló?
Am situațiile contabile pe care le doreați.
Ne putem întâlni?
Sigur.
Unde?
În jumătate de oră, la Hotelul Meliá.
Rahat!
Haide, Desi, haide!
La dracu'!
- Irene? - Eduardo Roselló vrea să vorbească.
Dumnezeu mă iubește! Deci nu ajung la închisoare?
Ascultă, nu pot să mă duc, sunt la secție.
Se știe că v-am ajutat. Nu pot pleca.
Rahat!
Va trebui să vă duceți voi.
Nu știu unde e.
E la nenorocita aia de mexicancă. Unde e?
Nu știu. Chiar nu știu.
Nu știi.
Iuri!
Îi scoți doamnei un ochi?
Nu!
Nu, o sun!
N-am semnal. Poate dacă mergem jos...
Te sună cineva chiar acum.
Nu te juca!
- Desi! - Cata...
Mergem la Hotelul Meliá.
Roselló vrea să vorbească.
Lui Irene i-au luat cazul.
Grăbește-te! Ne vedem acolo.
Frumos hotel, nu?
Să mergem!
- Haide! - Nu, te rog!
- Te rog, nu! - Nu!
- Mișcă-te dracului! - Desi!
- Mamă! - Desi!
Mamă! Te rog! Mamă!
Nu! Dă-mi drumul!
Bine, băieți. Mergem la Puerta del Mar, nr. 3.
Hotel Meliá. În mașini, acum!
- Să mergem! - Unde vă duceți?
Să vedem de ce-ai trimis suspectele să vorbească cu Eduardo.
Cine ți-a dat informațiile astea?
Tu.
Haideți, să ne mișcăm!
- Haideți! - Să mergem!
Domnule Roselló?
Da?
Am venit din partea inspectoarei Rodríguez.
Poftim?
Hei! Tu! Da, tu.
Haide! Pleacă de aici!
- N-ai ce căuta aici. - Bună ziua!
Aștept pe cineva.
Așteaptă lângă taxiuri! Aici e proprietatea privată.
- Doar aștept. - Nu se poate.
- Care e problema? - Mișcă-te!
- Mișcă! - Știi ce e asta?
În țara mea, se numește discriminare.
- O să-ți închid coșmelia asta de rahat. - Mișcă!
Scuze!
- Ai cumva o țigară, să mă calmez? - Sigur, prietene.
- Te rog! - Super! Ai un foc?
Poftim!
Ești bine, omule?
- Hei! - Tu să taci, târfă!
Nu așa a fost vorba. Sofía, hai să mergem!
Irene n-a putut veni, m-a trimis pe mine.
Te rog, doar ascultă-mă!
Tu cine ești?
Îmi pare rău. Scuze.
Eu sunt Cata.
Nu! Răspunde!
Catita, o să fii prinsă.
POLIȚIA NAȚIONALĂ
Nu...
Chestia e că...
Cumnatul dumitale vrea să ne pună în cârcă
o crimă.
Vrei să spui că Néstor Máñez mi-a omorât sora?
Tot ce spun e că suntem nevinovate.
Poți să mă ajuți?
Gata? Bine, intrăm.
- Haideți! - Acționăm!
Nu vrei să știi ce s-a întâmplat?
Nu vrei să știi adevărul? Nu vrei dreptate?
- Ia asta! - Mulțumesc.
- Du-te! - Mulțumesc din suflet.
- Bună ziua! - Ce naiba se întâmplă?
Ce e?
La dracu'!
Ubaldo!
- Vino! - Desi?
Geanta. Geanta, acum!
Bine. Da.
Poliția, bună ziua!
Nu mișcă nimeni!
La dracu'!
Stați pe loc!
Mâinile sus!
Nu mișcați! Poliția!
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
Redactor Robert Ciubotaru