Orice orășel are un secret.
Al nostru are un joc.
Cei care pierd rămân aici, unde ratarea e specialitatea noastră.
Câștigătorii pleacă.
În orașul Carp, Texas, afară e singurul loc unde merită să te duci.
De aceea, jucătorii își riscă viața ca să câștige.
Vei câștiga, dacă reziști până în zori.
Se apropie ziua judecății.
Dar jocul nu e făcut să te ucidă.
Și n-o va face.
Dacă respecți o singură regulă.
Nu te panica!
Panică
BUN VENIT ÎN CARP
EXECUTARE SILITĂ PREȚ REDUS!
Adevărul e că jocul Panica a început ca multe lucruri de aici.
Fiindcă era vară
și nu aveai altceva de făcut.
Jocurile au început imediat după terminarea școlii
și au durat toată vara.
Toți absolvenții de liceu pot participa.
Uneori intră câte 40 de jucători.
Alteori, doar pe jumătate.
Dar există doar un câștigător.
În fiecare an, sunt jucători noi,
provocări noi
și jurați noi.
Dar jocul are și strigoi.
JIMMY & ABBY NE E DOR DE VOI!
Niciodată nu trebuie să le rostim numele.
LICEUL SAMUEL MAVERICK
Știu ei unde să ne găsească.
Știu că nu plecăm nicăieri.
Dacă nu jucăm.
Și acum, cei pe care-i așteptați:
absolvenții.
Natalie Williams.
Bravo, Nat!
Bishop Moore.
Heather Nill.
- Ai întârziat. - Du-te naibii!
Bună, Ray.
Ți-am adus un cadou de absolvire. Ceva mic.
- Haidem! - Ce naiba e asta?
Un cartonaș gratis de evadare.
Ce? S-ar putea să-ți folosească, dacă-ți vizitezi părinții.
Da?
Măcar de era un cartonaș care te scapă de herpes,
ca să i-o trag iar mamei lui Tyler.
Nu fi prost! Pleacă de-aici!
Nu pot să cred că chiuliți de la ceremonie.
Uite c-o facem!
Pornim, iubire!
Să mergem!
Haideți!
- Iat-o pe fetița mea! - Bună, tati.
Vorbește cu unchiul.
Așa, portret tata cu fiica. Apropiați-vă!
Heather!
Am sosit!
Salutare!
Uite, flori!
Mersi, gărgărițo!
Vai, ai ajuns!
Sigur c-am ajuns.
Sunt mândră de tine.
Ține, ți-am adus ceva.
- Vrei să le ții puțin? - Sigur.
Erai înnebunită după globurile cu zăpadă. Nu te mai săturai de ele.
Aveam șapte ani.
La supermarket,
cred că agitai cam o sută de-astea.
Credeam că n-o să te mai scot din magazin.
Mulțumesc. Înseamnă mult pentru mine.
Un flecușteț
pentru a marca evenimentul sau cam așa ceva.
- De ce te uiți ciudat la mine? - Nu-i nimic.
Ai 20 de dolari?
Mașina e iar la service.
Demarorul are ceva.
Și știi câtă benzină înghite camioneta lui Bo...
Asta-i tot ce am.
- Sigur? - Da.
Ce s-a ales de banii datorați de magazin?
Nu-i pot obliga să mă plătească, mamă.
Sunt mândră de tine, fato.
Hai, Lily, să mergem!
Mulțumesc. Pe curând.
Te iubesc. Pa!
- Fii veselă! Suntem liberi! - Exact.
Perfect.
S-o ștergem de aici!
Am terminat-o cu locul ăsta.
- Unu... - Da.
- Doi. - Doi.
Trei.
Mulțumesc.
Pentru ce toastăm?
Gata cu sportul.
- Gata cu șortul de sport. - Exact.
Cheta finală.
Așa, dați-mi banii!
Cheta finală.
- Uite că vine! - Vă mulțumesc frumos.
Cheta finală.
Regulile sunt reguli.
Școala s-a închis, da? Nici măcar nu joc.
Ia-o ca pe o asigurare.
O să fie o vară dată naibii.
Da...
Zău așa, omule!
N-am de gând să joc. Bine.
Toți jucăm, dobitocule.
- Ray! - Într-un fel sau altul.
Cu un dolar îți cumperi protecție.
Ray, încetează!
Dacă-ți vrei banii, am nevoie să-mi recuperez brațul.
Doar făceam mișto de tine.
Of, Bishop!
Auzi?
Un toast nou.
Pentru amnezie totală.
Nu.
Selectivă.
Sunt lucruri pe care vreau să le țin minte.
Ce-am ratat?
Toastăm pentru un viitor fără Ray Hall.
- Da. - Tipul e nașpa.
Așa e.
Mai ții minte?
Mai ții minte când ai vomitat în excursia din clasa a opta?
A răspândit zvonul că Heather era gravidă?
Și apoi tu ai spus tuturor că el are chlamydia.
Nimeni nu-și bate joc de fata mea.
Pentru răzbunare.
Pentru chlamydia.
- Nu toastez pentru asta. - Ce?
Bine, am o idee.
Gata?
Ți-ai adus diploma.
- Desigur. - Ciudat.
- Așa e. - Da, cum să nu!
- Ce faci? - E un toast.
Natalie.
Ce? Nu contează, căci...
O să câștig Panic.
Ador piesa asta! Haideți!
- Sus, Heather! - Poate mai târziu.
Nu. Acum!
- Nu. Haideți! - Copii, mai târziu. Eu nu...
Nu vin.
- Bishop! - Am plecat.
- Pune-mă jos! - Nu te aud.
Ce naiba, frate?
Scuze, mi-a alunecat mâna.
- Direct pe brichetă? - Mi-a alunecat mâna.
- De parcă ai... - Sulică, chestia e
că toată lumea e mai iritată înainte de Judecată.
Mă cheamă Diggins.
Diggins. Asta am zis și eu.
Vreo veste de la jurați?
Nu, eu sunt doar DJ-ul.
Și eu aștept semnalul.
Sper să nu așteptăm mult.
Știi ce se spune despre mâinile leneșe.
Sunt slujitorii diavolului.
Treci încoace, T!
E târziu, gărgărițo. Ar trebui să dormi.
De ce? Tu ești trează.
Tragi de timp.
Ieri am terminat cartea de la bibliotecă.
Vrei să inventez o poveste?
A fost odată ca niciodată
un oraș, asemănător cu al nostru.
Doar că toți oamenii erau făcuți din piatră.
Ca statuile.
Exact. Ca statuile.
Și vorbeau cu limbi de piatră,
și-și fluturau mâinile de piatră.
Chiar și inimile lor erau din piatră.
Dar o fată era diferită.
Era făcută din lut.
„Ești un nimic”, îi spuneau toți.
„Un nimic.”
Vai!
Și au închis-o într-un turn înalt
unde nu erau uși, ci doar o fereastră.
Se simțea singură? Era întuneric acolo?
Da.
Da, uneori.
Uneori vorbea cu vântul ca să aibă companie.
Și cum a scăpat din turnul cel înalt?
Nu știu. N-am ajuns până acolo.
Ei bine...
poate s-a împrietenit cu un licurici.
Știi, poate o ajută noaptea
ca să nu se mai teamă de întuneric.
Știi ce?
Ăsta-i sfârșitul. Exact asta se întâmplă.
Noapte bună. Te iubesc.
- Noapte bună. - Pa.
MANUAL PENTRU TINERII SCRIITORI
Heather, e ora 08.00!
O să întârzii la slujbă!
Bine.
ODIHNEASCĂ-SE ÎN PACE
Știu că lucrezi la noi de mult timp,
dar n-am destule locuri libere în orar.
Dar știi că aici sunt singura care muncește.
Și, practic, lucrez aici dinaintea ta.
O fată isteață ca tine o să-și găsească altceva.
Te rog, Danny. Chiar am nevoie de slujba asta.
Îmi pare rău, Heather.
De când?
Îți achit ce-ți datorez de săptămâna trecută.
Mulțumesc.
Mi-a zis că nu-și permit să mă păstreze.
Ești singura care muncește.
Asta am zis și eu.
Îmi pare rău, Heather.
O să-ți găsești altceva.
Îmi trebuie 6.000$ pentru cursul de contabilitate de la Longhorn.
Doamne! 6.000$?
De ce crezi că lucram acolo?
Credeam că-ți place să scoți chestii din priză
și să le bagi la loc.
E ceva serios.
Puteam obține toți banii până la cursul de orientare.
Îmi mai trebuie doar 500$, dar...
Cinci sute? Ți-i împrumut eu.
Doar n-o să-ți iau banii.
Am timp până-n august, când se face plata finală.
- Mă descurc cumva, nu? - Sigur.
Salut.
Cinci minute. Mulțumesc.
De acord.
Mulțumesc.
Așa, deci...
Ești sigură că vrei să faci contabilitate?
Da, după ce o să obțin diploma,
o să încasez dublu cât câștigă mama pe oră.
Nici nu-ți place matematica.
Contabilitatea nu e doar matematică.
Adevărat, e și hârțogăraie plicticoasă.
Bine. De acord.
Uite ce: ești o scriitoare minunată, Heather.
Ar trebui să te înscrii pentru o bursă.
Nu se acordă burse pentru că născocești povești.
Salutare, am pauză.
- Are pauză. - Haideți!
Te-a dat afară?
- Dar ești singura... - Care muncește.
Îmi pare rău, Heather.
Vrei să-l otrăvesc?
Oricât de mult m-ar entuziasma ideea,
nu știu cum am reuși s-o facem.
Îi reînnoiesc rețetele de medicamente.
E cam sumbru.
După ce câștig Panica, scăpăm de grija serviciului.
Ce ți-am zis? Vorbește serios.
Ar trebui să mă încurajați.
Unii au murit anul trecut, Natalie.
Păi, oamenii mor în cadă
și în accidente de mașină.
Mai ales când traversează autostrada legați la ochi.
Nu pot să te pierd, Natalie.
N-ai scăpa de mine nici dacă ai încerca.
În plus, cine o să mă țină cu picioarele pe pământ
când o să fiu o actriță bogată și celebră?
Știu vreo doi inși.
Deci, să recapitulăm.
Tu te muți la Hollywood, tu te duci la facultate
și eu o să trăiesc aici pe veci.
Vrei să spui că o să ne duci dorul?
Despre asta e vorba?
Spuneam doar că voi, rataților, mă părăsiți.
HEATHER NILL EXPERIENȚĂ RECENTĂ...
BUN VENIT TUTUROR!
Meniul?
O cola, te rog.
Mersi.
Tu ești Heather, nu?
Dogde.
Știu cine ești.
Ești tipul cel nou.
Păi, a trecut deja un an.
Toți de-aici se cunosc de când erau în scutece,
așa că un tip nou ține capul de afiș.
- Aha! - Adică nimic nou nu se petrece aici.
Aha!
De fapt, Carp e capitala nimicului.
Nimic nu se petrece, nimic nu se schimbă, nimic de văzut sau de făcut.
Dar Panica?
Nu există așa ceva.
Și cum au murit cei doi vara trecută?
- Vorbește mai încet! - Deci, e adevărat.
Credeam că Ray doar mă șantajează.
Câte un dolar pe zi cât timp se țin ore la școală.
Și când am văzut că toată lumea trebuie să plătească...
Cum funcționează? Când începe?
Aștepți ca jurații să dea semnalul.
În fiecare an e altfel.
Și trebuie să așteptăm până atunci?
Da, de fapt, ar trebui să uităm de asta.
De ce?
Nu trebuie să vorbim despre asta.
Polițiștii știu ce-i cu jocul ăsta.
Știu că Jimmy și Abby concurau.
Dai de belea și dacă te uiți.
Eu vreau să joc, nu să mă uit.
Și-apoi ce se întâmplă?
Bună!
Domnișoară Nill.
- Dle șerif. - Dodge.
Pot să stau lângă copiii de treabă?
Ce mai așteptați?
Unde-i mama ta, Dodge?
Lucrează în tura de noapte.
Vă pot servi cu ceva?
Dă-mi un suc, la naiba!
Bine.
Îți cauți de lucru, nu?
Cerșesc.
O să ai noroc când e gata depozitul.
Tot aud că, în curând, o să înceapă să sape temelia.
Sapă la temelia asta de când eram în clasa a opta.
Da.
Noroc.
Așa, înapoi la ale mele.
- Să construim o casă plutitoare. - Cretinule!
Putem trăi oriunde vrem.
N-aș trăi prea mult cu voi în preajmă, nătărăilor.
Chiar mă jignești. Pe bune.
Doamne! Serios?
Vrei o batistă?
Știți că în ocean sunt locuri unde crima e legală?
Ce?
- Ce? - La naiba!
De ce râzi?
Sunt ape internaționale, frate.
Amice, pentru un traficant de droguri,
nu știi deloc ce să faci cu drogurile.
Încerci să rulezi aia sau îi faci curte?
Nu știu. Nu ești tu experta?
Ia uite: gunoaie albe!
Ar putea fi mama ta.
Ce? Ce e?
Începe.
Ce-a pățit ușa?
S-a umflat de la umezeală. Împinge cu forță!
Cum a mers?
Absolut uimitor!
Atât de rău?
Da, am încercat peste tot, în centru.
Dar nimeni nu face angajări.
Ei bine,
asta-i viața, puiule.
Îți trage numai șuturi.
Îți sună telefonul.
Nat, ce faci?
Începe.
Ce?
Tu ce crezi? Ceremonia de deschidere la Pilot's Point.
Drace! Și eu care credeam că ziua națională începe mai devreme.
Nu vii?
Nu pot, Nat. Aș face infarct doar uitându-mă.
Doamne! Ai fi prima persoană prea panicată ca să se uite la Panica.
Vrei să câștig, nu?
Mereu.
Doar că nu vreau să joci.
Așa... Langley, Williams, iar încep artificiile.
Doar că, de data asta, încep din nord.
Nu le văd pe terenurile din vest.
Ne întâlnim la atelierul de bărci.
Ne vedem acolo.
Sunt pe drum.
Uită de atelierul de bărci!
Acum vin dinspre sud.
Ce naiba se întâmplă?
Sunt la rezervația Calhoun. Nicio șansă.
Nu pricep nimic. Sunt peste tot.
Ultima oară am văzut artificii lângă Cascada Siskiyou, așa că...
Să ne vedem la turbină!
Telefoanele!
Telefoanele! Ai telefon?
Mulțumesc.
Să n-o scoți!
Telefonul? Mersi.
Bine,
mulțumesc.
- Doamne! - Chiar în cur!
Nu te las să sari de pe marginea aia arătând ca un prezervativ uriaș.
Nu mai ești în echipa de înot.
Sunteți un pic atenți?
Bun venit la Panica!
Mă numesc Diggins
și, în vara asta, o să fiu o gazdă de vis.
Anul ăsta, câștigătorul jocului o să plece acasă cu marele premiu
de 50.000$.
Sfinte Sisoe!
E cel mai mare câștig. Anul trecut au fost doar 30.000.
Cunoașteți regulile.
Ce se întâmplă în timpul unei provocări e secret.
Să nu văd postări pe tema asta pe rețelele sociale!
Nu se admit excepții.
Cine e prins cu ocaua mică riscă să piardă beneficiile din joc.
Prima provocare e Saltul.
Să rețineți, copii,
că scopul e să plonjați în locul de înot.
Dacă îl ratați,
stâncile vă vor opri căderea.
Faceți saltul de la punctul de start și primiți 100 de puncte
grație juraților prietenoși de anul ăsta,
oricine ar fi ei.
Să înceapă jocul!
Exact ce așteptam!
Auzi? Am același costum.
Urează-mi noroc!
Îți urez să n-o faci.
Cine vrea un număr? Joci în seara asta? Îți trebuie număr.
Sari de pe stâncă? Îți trebuie un număr.
- Salut. Ce faci? - Bună. Sunt Mimi.
„Mimi”, cum să nu!
Mimi, numărul șase.
Mult noroc! Ia o torță!
Salutare! Ești numărul șapte.
Numărul opt, Matt. Ia o torță!
Scuze. Haide!
Mersi.
Scrie!
Bună, Natalie, ai numărul 11.
Ia o torță. Baftă!
- Ești Dodge, nu? - Da.
Ai numărul 12.
Salut, oameni buni!
Concurentul numărul unu, prezintă-te!
Îmi știi numele, Diggins!
Maică-ta îl țipă în fiecare noapte!
Drace! Așa, băiete!
Așadar, Ray Hall, favorit la premiu!
Bravo, iubitule!
Ray Hall e favorit la premiu, iubire!
Da, n-a fost rău.
A zis-o el, deci nu sunt obligat,
dar o zic oricum.
Unicul și irepetabilul Ray Hall e în joc!
Mamă, mi-ai văzut chestiile pentru universitatea Longhorn?
Ce chestii?
Totul.
Broșuri cu informații, oferte de cursuri, formulare de plată...
Formulare de plată?
Contabilii n-ar trebui să te învețe cum să strângi bani?
- Erau pe masă. - Nu știu.
Sora ta a desenat acolo zilele trecute.
Poate le-a luat cu lucrurile ei.
UNIVERSITATEA DE STAT LONGHORN
LISTĂ DE PLĂȚI
Ce mama dracului!
La naiba!
Le-ai găsit?
Mi-ai furat banii.
Mașina avea nevoie de altă transmisie.
Dacă pun mâna pe ticălosul care mi-a vândut-o...
Mamă, banii ăia erau pentru școală.
Am nevoie de mașină la slujbă, deci...
Nu-mi pasă! Eu am strâns ani de zile banii ăia, mamă!
Bravo ție!
Tot plătind facturile și având grijă să n-ajungem în stradă,
- ...nu pot să pun niciun ban deoparte. - Adevărat!
Doar pentru bere, bilete de loterie,
țigări și droguri.
Vezi cum vorbești!
- N-aveai niciun drept. - Stai la mine în casă.
Erau banii mei.
Porți haine cumpărate de mine și ai mâncare plătită de mine!
Care mâncare?
Fac tot ce pot, Heather.
Poate nu pare, dar...
Crezi că te-ai descurca mai bine?
N-ai decât să ieși pe ușa aia
și să afli singură cât de ușor e.
Te-ai întors să te scuzi?
Unde te duci?
Hei, aia e mașina mea!
Ei bine, transmisia e a mea.
PROPRIETATE PRIVATĂ FĂRĂ ACCES AUTO
Concurentul numărul 11, prezintă-te!
Uite ce-i! Ori sari, ori cobori
pentru că așteaptă oamenii să urce acolo.
Pentru Dumnezeu, mai lasă-mă o clipă!
E Natalie Williams, rază de soare.
Hai, Natalie!
- Nat, haide! - Dă-i drumul!
Haide, Nat!
Doamnelor și domnilor, încă unu!
Ca să vezi!
Se pare că un jucător țintește un loc mai înalt.
Cine naiba e ăsta?
Pentru toți novicii prezenți, un anunț scurt.
O săritură de la o înălțime mai mare vă aduce 25 de puncte în plus.
Dar o săritură de pe Vârful Diavolului?
Și cei care sunt destul de beți sau proști ca să ia decizii riscante
pot încerca oricând Vârful Diavolului.
Pentru o săritură de acolo primiți încă 50 de puncte
și imunitate în provocarea aleasă de voi.
Concurentul numărul 12, spune-ți numele!
- Spune-ți numele. - Dodge Mason.
Un salt de la mare înălțime e floare la ureche pentru numărul 12.
Așa ridici ștacheta, Dodge!
La naiba!
Concurentul numărul 22, e rândul tău.
Ai ales înălțimea mai mare.
Da.
- Nu ți-a fost teamă? - Să sar? Nu.
Aterizarea pune probleme.
- Așa e. - Da.
Vrei un...
Nu, eu...
Heather?
Ce faci aici?
Am încercat să te sun.
Ce faci în costum de baie?
Nu voiam să fiu exclusă de la distracție.
O să joci?
Mi-ai zis că jocul e o capcană, o înșelătorie.
- Așa e. - De ce ai venit?
- E singura mea alternativă. - Adică?
Ai zis că prietenii trebuie să se susțină reciproc.
Să se susțină, nu să concureze între ei.
Putem juca împreună.
Nu există „împreună” în Panica!
Sau tu, sau eu. Mai știi? Doar un câștigător.
Doamne, doar nu vorbești serios! Te temi de orice.
Nici nu vrei să te droghezi cu mine.
Nu intri pe ascuns nici la cinema. Zău așa,
doar nu crezi c-o să câștigi. Nimeni nu-i atât de prost.
- Sigur că nu. - Ultima strigare pentru concurenți!
Dar n-am nimic de pierdut.
A fost odată ca niciodată, o fată făcută din lut.
Heather!
Heather, întoarce-te!
Trăia într-un oraș plin cu oameni de piatră.
„Ești un nimic”, i-au zis ei
fetei făcute din lut.
„Un nimic.”
Unde ai fost?
Să fac pipi. Calmează-te!
Să mă calmez? Heather...
În fiecare noapte, fata din lut vorbea cu vântul
și vântul doar ofta.
Fata se simțea singură.
Concurentul 23!
Spune-ți numele!
Cine e?
Heather Nill. Stă pe strada Two Pines, vizavi de sora lui Ruby Anne.
Promite-i ceva de pomană și vine alergând.
Taci dracului!
Cât timp trebuie să așteptăm?
- Heather! Coboară! - Heather!
Haide, Heather!
Haide odată!
Hai, Heather!
Doamne, Drew...
Ce face?
Joacă.
Apoi, într-o zi, a izbucnit o furtună.
A plouat zile întregi.
Nivelul apei a crescut
și a tot crescut
din ce în ce mai mult.
E nebună.
Nu face asta!
Doamne!
Merge la Vârful Diavolului.
Curând oamenii de piatră erau ca într-o capcană
și au implorat vântul să-i ducă într-un loc ferit.
Sigur vrei să faci asta, Heather?
Nu-i bai dacă te întorci.
Deja te-ai făcut remarcată.
Dar oamenii de piatră erau greu de cărat.
Apoi vântul a observat-o pe fata de lut.
Ea putea fi cărată fără probleme.
Coboară, Heather!
Coboară! Nu fi proastă!
O poate coborî cineva?
Haide, Heather!
Ce vrei să demonstrezi?
Concurentul 23,
spune-ți numele!
Heather...
Nill.
Heather Nill.
Așa că vântul a deschis brațele
și fata din lut s-a dus către el...
și a zburat.
Subtitrarea: Christine Bleotu
redactor Anca Zaicu