Nåt står inte rätt till.
Det vet vi inte.
Det är inte öppet så länge till.
De kan ändå klara det.
Varför ger de oss ens en ankomsttid?
Det är dem.
Jag får ingen signal.
Nej. Klockan.
Va?
Nej. Det är inte...
-Du måste sticka därifrån. -Vänta...
Stick därifrån. Avbryt!
Det är okej. NTK är här De tog sig ut från 1988.
Juniper, gör inget dumt.
Vad händer?
Juniper? Juniper!
Åh, nej.
Nej. Satan.
Åh, nej.
Okej.
Du heter Larry Radakowski. Du föddes den 12 mars 1978.
Du är med i NTK Underjorden,
ditt uppdrag är att skydda tillgången.
Den bor på Faderns kontor.
Om du lyssnar på det här, är det för att de stal ditt minne.
Detta är ditt vittnesmål. Dagens datum är den 23 juni 2019.
Blå tungor ljuger inte.
Satan!
-Jag har väntat på dig. -Tack och lov. Vad hände? Var är de?
Ursäkta. Var är min mat?
Är du inte från Uber Eats?
Nej.
Åh, nej.
Förlåt, men du måste lyssna på en sak, okej?
Jag ska stoppa handen i fickan och ta fram en bandspelare.
Det är okej.
Du måste fokusera, okej?
Du heter Juniper Plimpton. Du föddes den 13 oktober 1978.
Du är med i NTK Underjorden.
-Juniper... -Varför skulle jag säga nåt sånt?
Du spelade in det här, ditt minne...
Nej. Det är inte jag.
Vem är du?
Du känner mig, Juniper.
Jag är viktig för dig.
Jag har väntat på dig.
Var är min mat?
-Jag har inte din mat. -Okej, då...
...borde du inte vara här.
Ja, du har rätt.
Om du lyssnar på det här är det för att de har stulit ditt minne.
Detta är ditt vittnesmål.
Idag är det den 23 juni 2019.
Blå tungor ljuger inte.
Helvete!
SYSTEMET APTERAT
För helvete.
Sluta!
SYSTEMET APTERAT
Okej.
Vi klarar det här.
Känslomässigt ska jag... Var är ni, era skitungar?
Kom igen!
Hur kan hon ha hunnit så långt?
Vi borde inte ha låtit henne gå ensam från början.
Jag kanske har fel, men hon bad nog inte om vår tillåtelse.
Kan ni hoppa in i bilen, tack?
-Tack och lov. -Inte nu igen.
Hur hittade du oss?
Det här är Stony Stream, inte Manhattan.
Förlåt. Okej?
Herregud, du har den!
Och du satte på den.
Hur satte du på den? Sa du nåt till den?
Jag tror inte det, förutom kanske:
"Helvete" när jag såg "Systemet apterat" och skärmen framför ögonen.
Vad? Var? Vad står det?
-Bokstäver och siffror. -Står det hur vi kommer hem?
Berätta exakt vad skärmen säger.
-Vänta lite, var ni inte fyra? -Mac drog.
-Hon gjorde vad? -Det är lugnt.
Det är okej. Vi tror att vi vet var hon är.
Jag trodde...
Okej, då.
Skynda dig!
Vill du ha hjälp?
-Va? -Kan jag hjälpa dig?
Tack. Det är bra.
Jag väntar bara på min bror.
Sökte du mig?
Herrejävlar!
Du är gammal.
Du är en riktig läkare.
Hur fan gick det till?
Hördu...
Skithög.
Det är jag.
Jag vet att allt låter galet.
Jag skulle inte heller ha trott på det.
Men jag måste ju säga,
att du är läkare är nästan lika svårt att tro.
Om det gick så bra för dig,
då måste jag göra succé nu.
Du ser ut som pappa.
Som farfar faktiskt.
Hur mår pappa?
Och Alice? Är de fortfarande ihop?
Och du då?
Är du, typ, gift? Med barn och allt?
Är du nån sorts playboy, med nio snyggingar samtidigt?
Vadå?
Min syster är död.
Hon dog av cerebralt lymfom när hon var 16.
Vem är du? Vem har fått dig att göra det här?
-Vad sa du? -Min syster har varit död i 27 år.
Jag vet inte vad det här är för sjukt skämt...
Doktor Coyle?
Jag heter Donna Metcalf. Jag är socialarbetare här.
Jag vill bara ställa några frågor.
Du har uppenbarligen problem.
-Jag hoppas att du får hjälp. -Menar du allvar?
-Är det vad du tror? -Hördu!
Dra åt helvete.
Det blir inget mer av det där.
Nu går vi.
Okej, då så.
-Födelsedatum? -Den 5 juli 1976.
Så du är 43?
Om du säger det så.
Du ser bra ut för din ålder.
Jag cyklar,
och jag röker mycket.
-Var kommer du ifrån? -1988. Jag är en tidsresenär.
Det blir ännu bättre. Jag är faktiskt en död tidsresenär.
Så formellt sett är jag ett spöke.
Jag kilade visst vidare när jag var 16,
vilket är om fyra år. Så jag är inte död än, som ni ser.
Går du på droger?
Jag är extremt orolig. Hon är på rymmen och har vanföreställningar,
-och hon är verkligen... -Hon är min unge.
Vadå?
Jag tog ett DNA-prov från glaset hon drack ur, och det stämde.
Gör dig av med hennes fil.
-Jag gör mig inte av med filer. -Jag har en fru.
En familj.
Jag vill hantera det här diskret.
Snälla du.
Vänta lite.
Vill du ha säteskylaren på?
Det går bra.
Hur länge var jag sjuk?
Ett tag.
Du var inte riktigt sjuk så länge...
Hur länge var jag riktigt sjuk?
För länge.
Bara så att du vet...
Du var modig som fan.
Vet du varför jag blev läkare?
För att du ville att jag skulle få det bättre.
Så jag skärpte mig.
Det låter inte som jag.
Du vet inte vem du kommer att bli.
Det funkar inte så.
Vad är det för skitbil som inte har en bandspelare?
Spela Danzig.
Den här är min förresten.
Jag sa ju åt dig varje morgon i tre år att inte sno den.
Jag sa ju att du skulle få den.
Vad fan är det som händer just nu?
Högre.
Mycket högre.
Spänn fast dig. Det här blir intensivt.
Spänn fast dig.
Förlåt för det som hände hemma...
Det är okej. Vi kan väl bara skylla på att vi alla är...
Stressade.
Okej? Vi får se om jag kan hitta hennes bror.
Stanna här, okej?
Stick inte igen.
Ursäkta mig. Ursäkta.
-Jag undrar om... -Förlåt, jag har inga kontanter.
-Satan! Hörni, kolla! -Vad händer?
Herregud!
-Jisses! -Flytta dig!
-Han kidnappar henne! -Va?
Vi måste åka. Kom igen, kör!
Herregud!
Vad fan? Starta bilen, Tiff. Vad gör du?
-Jag försöker stänga av dem. -Kör bara, Tiffany.
-Tyst! -Kör, gasen i botten!
Varför står vi bara här?
-Kör! -Jag fixar det!
Följ efter honom.
Kör fortare!
Jag har gasen i botten! Vad vill du att jag gör?
-Preja honom av vägen! -Hur?
-Du kör långsamt. -Jag kommer inte ens ikapp!
Vart tar han henne? Vad vill han med henne?
Förlora honom inte ur sikte.
-Han svänger... -Jag ser det.
Fan, kolla. Jag gillar det inte.
-Vart tar han henne? -Vi kommer att bli mördade.
Ingen ska bli mördad, Tiff.
Ingen blir mördad, Erin, för han är bara en och vi är tre.
Snälla låt oss vara fyra.
Vad fan?
-Vad fan? Vad? -Vem fan följer oss?
-Jag vet inte. Va, vem? -De ser ut som barn! Vilka är de?
-Jag vet inte. Vem är du? -Du ljuger.
-Använder de barnsoldater nu? -Jag vet inte!
-Var är Heck och Naldo? -Jag vet inte vad det betyder.
Jävlas inte med mig! Vad hände med Heck och Naldo?
Jag lovar, jag vet inte vad de orden betyder.
Berätta vart du för mig, släpp ut mig.
Håll käften!
Herregud!
Är ni oskadda?
Fan! Spring!
Stanna!
Var tysta.
-Nej! -Nej! Släpp ut mig härifrån!
Nej! Öppna dörren!
Backa.
Var tysta.
Så pratar vi imorgon, okej?
Minns du inte att du mötte henne?
Vi var i Cleveland, du med, tror jag.
En liten irländsk sylta.
Det är min pappas sida av familjen. Min farmor.
Så det är O'Hallerans faktiskt.
Och hennes mamma är min kusin, Penny. Samma farfarsfar.
Hursomhelst, Penny,
inte olikt många av O'Hallerans, och många av Coyles för den delen,
har alltid kämpat med, du vet...
-Vadå? -Olika droger.
Och hon dök upp ikväll från ingenstans
och berättade att hon skulle lägga in sig på rehab.
-Det kräver mycket mod. -Ja. Jag är verkligen stolt över henne.
Och det är därför som jag vill stötta henne så mycket jag bara kan.
Vi har ju ett extra rum, och jag visste att du inte ville
att Kimberly skulle bo hos främlingar när hon kunde bo hos oss.
Självklart ska hon bo här. Hon tillhör familjen.
Det blir inte så länge, bara tills Penny kommer ut.
Du måste vara jättetrött, Kimberly.
Du ska få gå och lägga dig.
Mina vänner kallar mig Jo.
Det är mitt andranamn. Jag gillar det bättre.
Jag har aldrig mött en Kimberly som jag inte velat slå.
Okej, Jo.
Vi fixar en pyjamas.
Okej.
Stoppa den under.
-Jag försöker. Sluta. -Dra nedåt.
Tala inte om hur... Dra ner, skjut inte upp.
-Gör det fortfarande ont? -Ja.
Men de goda nyheterna är
att min migrän försvann.
Jag ser inte skärmen längre.
Jag vet inte om det är goda nyheter.
Mamma hade rätt.
Jag skulle aldrig ha tagit det här dumma jobbet.
Mamma hade inte rätt.
Vi kämpade för det här jobbet.
-Det vet du. -Det är sant.
Minns du det?
Det gör jag.
Ja.
Jag glömmer aldrig hennes blick när jag kom hem.
Hon var så förbannad.
-Kom du hem? -Ja.
Hörni. Kom hit.
Jag tycker att vi alla borde äta frukost.
Det var inte en inbjudan, det var en order.
Okej. Kom.
Kom hit.
Är ingen hungrig?
-KJ. -Lugn.
Skada oss inte, okej?
Vem jobbar du för?
Jag...
Jag frilansar just nu,
men jag jobbade för Callum and Fields.
-Vilka är de? -De är patentjurister.
Okej, herregud.
Var fick du tag på denna?
Den gavs till mig.
-Vet du vad det är? -Jag vet att den är viktig.
Jag vet inte om det är till nån hjälp, men när jag är i närheten av den
ser jag en bildskärm framför ansiktet
-som bara skrollar. -Vet du vad?
Jag kanske ser dum ut men det är jag inte. En gång till.
Var fick du tag på den?
En av killarna som tog hit oss gav den till mig.
-Är ni NTK? -Hördu!
Jag vet inte vad det betyder.
-Vi är tidningstjejer. -Jag vet inte vad det betyder.
Vi delar ut tidningar. Cleveland Preserver?
Cleveland Preserver las ner för 20 år sen.
Reste ni?
-Hur då? -Vi vet inte riktigt.
Men de hade en kapsel och tog oss hit.
-Vilka då? -Vi vet inte.
De var inte mycket äldre än vi och deras ansikten var ärrade.
Ja...
Som om de varit med i ett slagsmål eller nåt.
Var är de nu?
De...
De sköts.
Det var nåt slags bakhåll, och de dödades.
Jag beklagar.
Såg du vem som gjorde det?
De såg ut som soldater.
De hade en rustning, den var vit.
Det verkar som att det gick bra för dig efter min död.
Förlåt.
Förlåt. Jag menade det inte som ett "dra åt helvete".
Du är inte död.
Du står mitt framför mig.
Hur sov du?
Bra. Den där sängen är så skön.
-Underbar, va? -Ja.
Det är min favoritmadrass.
Jag gillar att ha en rik bror.
Vad sägs om en hårt arbetande bror?
Kalla det vad du vill, kapitalisten. Vet du vad jag behöver?
Jag behöver cigg
och några munkar,
och sen ska jag till skrotupplaget, så vi kan sno lite skit.
Jag köper inga cigg.
Det finns ett schyst munkställe i närheten.
Och tyvärr så är skrotupplaget
nu Misty Pines bostadsområde.
-Det låter inte som framsteg. -Jag håller med.
Men innan vi gör nåt måste vi till sjukhuset
och ta lite blodprov.
-Va? Tror du mig fortfarande inte? -Jag ska se till att du aldrig blir sjuk.
Jag har även frukost här om det är lättare.
Vad sägs om müsli?
Vad fan är "müsli"?
Det får bli munkar.
-Väldigt konstigt. -Vad är det?
-Jag ser ingen utskrivning. -Hon kanske inte har skrivits ut än.
Nej. Det skulle stå här.
Det är bara ett gäng nonsenssvar.
Falskt födelseår, en del nonsens om att vara ett spöke,
att ha rest i tiden, och sen, ingenting.
Så hon är inte här och hon är inte inte här.
Det verkar vara fallet.
2000-talets byråkrati är på en absolut lägsta nivå av effektivitet.
Vi är en liten avdelning som servar en stor och extremt...
Vem skötte ärendet?
En av våra mest erfarna socialarb...
Ge mig bara ett namn.
Ursäkta, men du kan inte bara komma hit och kräva...
Jag kan slå dig och få namnet på så vis eller så kan du bara ge mig det.
Oavsett vilket, så kommer du glömma allt som hänt.
Att få stryk är valfritt.
Vad väljer du?
Okej.
SOCIALARBETARE DONNA METCALFE
Okej. Kom igen.
Kom igen.
Satan!
Ja, jag ber om ursäkt.
-Hördu! Kom tillbaka. -De var hans vänner.
Dina vänner räddade mitt liv.
Mitt också.
Vi är mitt i ett krig.
Männen ni såg mördas var med i en organisation som heter NTK.
Normaltidskrigarna.
De slåss mot Gamla klockan.
-Soldaterna i skogen? -Exakt.
När är de ifrån? Det gamla gardet?
Gamla klockan. Också framtiden, men tidigare än NTK.
Jag vet, det är mycket. Tro mig.
I huvudsak är Gamla klockan fast beslutna om att behålla saker som de är,
vilket gör att de behåller makten,
och NTK vill kurskorrigera ögonblicken i historien då
mänskligheten gick vilse.
Så dina vänner är de goda, eller hur?
-Ja. -Det låter ologiskt.
Hur fixar de saker utan att störa allt som kommer efter?
Man märker det inte ens.
-Kan inte... -Dessutom
är det Gamla klockan-propaganda och skitsnack.
Saker och ting kommer att störas. Det måste de.
Gamla klockan är en grupp rika reaktionärer som...
De förbjöd tidsresor eftersom det hotar deras framtid.
En framtid som aldrig borde ha hänt
med minskade resurser, oförsvarbara inkomstskillnader.
-Låter som nu. -Jag sa inte att kriget var över.
Varje minut är två steg framåt, ett steg tillbaka.
Men tro mig. Jag har hört hur det är på NTK:s tid. Det här är värt det.
-Vilket då? -Kampen.
All uppoffring.
Är NTK som du i alla tider?
Av strategisk betydelse, ja. Vi åker genom Underjorden.
Det här går lite över deras förstånd...
Nej, det gör det inte. Jag fattar.
Så dessa soldater, Gamla klockan, de är skurkarna.
De matar dinosaurierna med människor, så vad tror du?
Sa han dinosaurier?
-Jag tror det. -Nu förändras saker igen,
jag ska vara redo.
Gamla klockan närmar sig.
Ni tjejer...
Ni är måltavlor nu.
-Va? Varför då? -De har inte gjort nåt.
Jo, de reste ur sin tid, det är belagt med dödsstraff.
Vem är det?
Det kvittar.
Följ mig.
Du, vänta.
-Det finns en till av oss där ute. -Va?
Det finns en till tjej från 1988. Hur hittar vi henne?
-Var är hon? -Vi skildes åt.
Det gör ont att behöva säga det här,
men er vän är förmodligen död.
Ni såg vad de gjorde med Heck och Naldo.
Ber om ursäkt för elpistolen, förresten, jag är inte sån.
Jag lovar. Jag heter Larry.
Erin.
-Kan jag lita på dig? -Jag vet inte, Larry.
-Vad ska vi säga om det? -Du kan se skärmarna.
-Ja. -Då måste jag visa dig nåt.
Det kan finnas en lösning på våra problem.
Undertexter: Monika Andersson
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson