Nyt taitan sen toisin päin.
Täydellinen kulma.
-Haluatko tehdä tämän kohdan? -Kyllä.
Taittelu on kivaa.
-Haluatko tietää tulevaisuutesi? -Miten se toimii?
-Katso tarkkaan. Kynä. -Tässä.
-Kenet haluat naida? -Ällöä.
Ei juuri nyt, tollo. Sitten kun kasvat.
-Lepakkomiehen. -Olet niin nörtti.
Mitä? Anteeksi, ettei hän ole Kirk Cameron.
Kaikki pahoittelevat, etteivät ole hän.
Kuka muu? Entä se Dirty Dancingin kaveri?
Äiti ei anna katsoa sitä.
-Nyt keksin. -Mitä?
-Miten olisi Alf? -Ei!
-Nait takuulla Alfin. -En todellakaan.
Näin monta lasta saatte.
Yksi, kaksi, kolme vai sata?
Pitääkö minun saada lapsia?
Tulevaisuus on syvältä.
Nähtäväksi jää. Vain ennustaja voi tietää.
-Valitse väri. -Pinkki.
P-I-N-K-K-I. Valitse numero.
-Kolme. -Yksi, kaksi, kolme.
Huono homma ja tosi surullista. Olet tuleva rva Alf.
Ja saat 100 Alf-vauvaa.
Ei! En edes pidä Alfista enkä usko, että on mahdollista saada 100 vauvaa.
Niin tässä lukee.
Sinun vuorosi. Valitse väri.
Olen pahoillani tästä.
Paska!
Lehtitytöt
14 viime vuotta
tämä maatila on ollut elintärkeän SAT-resurssin koti.
Tehtäväni on ylläpitää sitä ja pitää valmiina tehtävään,
-jota Heck ja Naldo tulivat suorittamaan. -Mikä heidän tehtävänsä oli?
Älä koske.
Anteeksi.
Kapseli, joka toi tytöt vuodesta 1988? Se oli pelastusvene.
Tämä on taistelulaiva.
Ja sinun pitää ohjata sitä.
-Ei. -Jep.
-Ei hitossa. -Erin, hei.
Sinun täytyy ohjata sitä. Se on yhdistetty sinuun.
Katkaise sitten se yhteys.
Odotatko minun oikeasti ohjaavan jotain jättimäistä Transformeria?
-Olet varmaan järjiltäsi. -Kuuntele minua.
Jos saamme sen vuoteen 1999, SAT on siellä.
He voivat auttaa tytöt kotiin ja päättää sodan lopullisesti.
Hetkinen. Onko robotti aikakone?
Ensinnäkään en vie heitä sota-alueelle johonkin salaiseen tehtävään.
En välitä, kuinka tärkeää se on. He ovat 12. Muistatko sen iän, Larry?
Minä muistan. Oli tarpeeksi rankkaa ilman huolta,
että kuolee tulevaisuuden robottitaisteluissa.
Toiseksi, vaikka he pääsisivät takaisin,
miten minä palaisin kotiin?
Siinäs näet. Nimenomaan. Vastaus on ei. Ei helvetissä!
-Larry on oikeassa. -Kiitos.
Anteeksi?
Heck tai Naldo sanoi minulle: "Etsi vastarinta. Koti."
Etkö tajua? Larry on se vastarinnan jäsen, joka meidän piti löytää,
ja tuo robotti vie meidät kotiin.
-Robotti menee vuoteen 1999. -Jätä meidät matkalla.
Se ei ole koulubussi, enkä aio mokata vuoden 1999 tehtävää.
Palaamalla vuoteen 1988
etkö voisi pelastaa Heckin ja Naldon?
Eikö se ratkaisisi kaiken?
-Olisipa se niin helppoa. -Miksei se voi olla?
Pelastat kaverisi, ja he vievät robotin vuoteen 1999 suorittamaan tehtävän.
Sitten sinä ja vanha Erin
palaatte vuoteen 2019 sillä heidän kapseliaikakoneellaan, eikö vain?
Kuten sanoit, Larry. Minulla on avaimet. Minä olen pilotti.
Et sinä.
Ja minä...
Vien heidät kotiin.
Se saattaisi toimia.
Mahtavaa.
Jes.
KJ?
-Mitä nyt? -Täytyy löytää Mac.
-Mitä? Kyllä täytyy! -Hän jätti meidät.
Odottakaahan kaikki. Ihan vain selvyyden vuoksi,
"vanha Erin" ei sovi minulle.
Ja toiseksi, minulla ei ole aavistustakaan, kuinka ohjata sitä.
Toivotaan, että opit nopeasti, sillä meillä on yksi mahdollisuus lähtöön.
Tervetuloa vastarintaan. Lähdemme kuuden tunnin päästä.
Hitto! Oletko kunnossa?
Paskiainen.
-Olisit voinut osua silmääni! -Ensi kerralla osun.
-Tiedätkö, mikä tekisi päivästä paremman? -Mikä?
Jos lakkaisit olemasta tiukkis ja ostaisit minulle tupakkaa.
-En todellakaan. -Älä viitsi.
Olen jo kuollut, vai mitä? Ne eivät tapa minua.
Kyllä tappavat. Ja etkä ole.
Sinä se sait minut koukkuun.
-Enkä. -Ja paskat! Etkö muista?
Olimme Nuggetin takapihalla. Te vaihdoitte kiinalaisia heittotähtiä.
Se oli punaista Marlboroa, ja löit, koska en vetänyt henkeen oikein.
-Luoja, olin varsinainen mulkku. -Niinpä.
Olen tosissani. Ei olisi pitänyt tehdä sitä.
Ei se mitään.
-Olisin varmaan tehnyt samoin. -Ei.
Nyt kun minulla on lapsia,
tajuan, kuinka rankka lapsuutemme oli.
Monet kokemistamme asioista eivät olleet hyväksyttäviä,
etenkään väkivalta.
Tiedäthän sen?
Niin kai.
Enkä puhu vain isästä. Minäkin tein sitä.
En olisi saanut kiusata sinua.
Olen anteeksipyynnön velkaa.
Sen on täytynyt olla vaikeaa sinulle. Anteeksi.
Jos on jotain, mistä haluat puhua, minkä unohdin,
tunteita, jotka haluat päästää ulos, olen käytettävissä.
Voit kertoa mitä vain.
Mac?
On kai yksi asia.
Mietin vain...
Milloin sinusta tuli tuollainen homppeli?
Niin ei voi sanoa enää. Se on loukkaavaa.
Isä oli väärässä monesta asiasta, ja meidän pitää olla parempia.
Anteeksi. Mitä hittoa sitten voi sanoa?
No...
Paskiainen on yhä klassikko. Kusipää. Aivokääpiö. Muna-aivo.
-Paskansyöjä? -Se kyllä toimii.
Tietävätkö hienot sairaalaystäväsi sitten,
että oikea nimesi on tri Dildo, kusipää paskansyöjä?
Tietenkin tietävät. Mitä luulet käyntikortissani lukevan?
Tietääkö isä, että olet rikas?
Vain että olen lääkäri.
Missä hän on nyt?
Asuntovaunualueella Floridassa kai.
Emme oikeastaan puhu enää.
Ja nimesit lapsesi Aliceksi.
Niin tein.
Kun sairastuit, Alice ei poistunut rinnaltasi.
Ja jälkeenpäin hän oli ainoa, joka oli tukenani.
Minulla on nyt viimein mahdollisuus olla tukenasi.
Katsotaan, mitä tämä on.
Se sanoo synkronoivansa tietokoneita "vestibulo-okulaarisiin reflekseihini".
Se on tasapainosi. Se kai käyttää silmiäsi ja korviasi
asettamaan järjestelmän suunnan, kun hyppäämme ajan läpi.
Varmista, että pidät meidät pystyssä, kun palaamme.
Automaattiohjaus hoitaa kaiken muun.
Voimme jopa lentää noin.
Lentää?
-Toivotaan, että ei. -Mitä tämä nappi tässä...
Älä koske siihen! Jessus.
Tämä on sotakone, ei mikään lelu.
-Luoja. Otin ohjukset käyttöön. -Mitä?
-Oletko tosissasi? -En!
En todellakaan.
-Tuo ei ole hauskaa. -Minä vain kiusoittelen.
Ei yhtään hauskaa. Et tiedä, mitä on vaakalaudalla.
Ihmiskunnan kohtalo. Tajuan kyllä.
Kuuntelisitko kahden sekunnin ajan?
Ymmärrän, että sinulle se on jokin abstrakti juttu, mutta ei minulle.
Ja jos mokaat
ja vahingossa kosket yhtä väärää nappia, me kaikki kuolemme.
Onko selvä?
Selvä.
-Olen pahoillani. -Saisitkin olla.
Oletko valmis käyttäytymään kuin aikuinen?
Mahtavaa.
Siirrytään hanskaan. Liu'uta kätesi sisään, liikuttele sitä.
Hitto vie, tuo on upeaa.
Joudut käyttämään sitä vain, jos pitää ohjata manuaalisesti,
jos laskeudumme rakennuksen sisään.
-Laskeudumme rakennuksen sisään? -Niinkin voi käydä.
Kaikki sujuu varmasti hyvin, jos olet edes kohtalainen pilotti,
mikä tuntuu hieman
epärealistiselta toiveelta tässä vaiheessa.
Hyvin pelattu.
MISSY MATKAPUHELIN
Larry, minun pitää vastata.
No, kuolemme varmasti.
Anteeksi, etten tullut. Minä vain...
Olisi pitänyt soittaa takaisin. Olen vain ollut todella kiireinen.
Seison olohuoneessasi juuri nyt.
-Mitä? Menitkö talolle? -Menin.
Koska et tullut myymään äitimme taloa
etkä vastaa puheluihini.
Ajoin Columbuksesta asti,
etkä vaivautunut ajamaan viittä minuuttia välitystoimistoon.
Mitä on tekeillä?
Missä olet?
Sitä on aika vaikea selittää.
Oletko pulassa?
Kerro vain. Tulen luoksesi.
-Ei. Larry ei pitäisi siitä. -Kuka Larry on?
Kerro, missä olet, tai soitan poliisille.
Hyvä on. Odota hetki.
-Larry, mikä osoitteesi on? -Mitä?
Lapsi tuli eilen illalla ja keskustelimme lyhyesti
ennen kuin perheenjäsen saapui ja vapautin tytön hänen huostaansa.
Ymmärrän, mutta tiedostosta puuttuu tietoja,
eikä osastomme voi jättää tällaisia asioita huomiotta.
Kyllä, totta kai. Olen vain ymmärtänyt,
että tämä on hyvin arkaluontoinen tilanne
yhdelle lääkäreistämme.
En halua aiheuttaa ongelmia kenellekään,
mutta minun on täydennettävä tiedot.
Jospa vain annat osoitteen,
niin hoidan seurantakäynnin tahdikkaasti.
Näin kollegoiden kesken.
Hei, Glenn, voitko...
Voitko antaa tri Coylen tiedot?
Minut nähdään, ja olen arvokas.
Tunnetasolla minä voitan. Ja elämässäni
minä voitan.
Hei, mitä...
-Mitä sinä täällä alhaalla teet? -Missy tulee oikeasti tänne.
-Onko hän nyt lääkäri? -Ei, lentäjä.
Helikopteri. Armeija maksoi hänen koulutuksensa.
En olisi arvannut tuota.
Jep. Hän on todellinen sankari.
Mutta älä innostu liikaa. Hän ei saa nähdä sinua.
Hän luulee minua jo hulluksi.
Minusta on hienoa, että teillä on mahdollisuus korjata kaikki.
Emme me korjaa mitään.
Viimeistelemme vain asioita talon suhteen.
Sinun täytyy yrittää.
20 vuoden kaunaa ei pyyhitä pois yhdessä iltapäivässä.
-20 vuoden? -Hermostutat minua.
Kuule...
Häivy täältä, jooko?
Etkö muista, kun Missyn sormet jäivät paiskaamamme auton oven väliin,
ja hän sekosi, kunnes lauloimme sen laulun, jossa kiroillaan kiinaksi?
En.
Selvä.
Sinun tarvitsee vain löytää aikuisten versio siitä.
Siitä ei ole aikuisten versiota.
Eikä Missy ole sama henkilö kuin silloin, kun tunsit hänet.
Mitä tarkoitat?
Kuule...
Minusta ei ole kiva kertoa tätä sinulle.
Missy ei ollut tukenamme, kun äiti sairastui.
Se on iso juttu,
ja lupaan, että voimme puhua siitä myöhemmin, mutta nyt
sinun pitää mennä yläkertaan ja pysyä poissa näkyvistä.
Emme voi mokata tätä.
Onko selvä?
-Hyvä on. -Hienoa. Mennään.
Larry.
Anteeksi, Larry?
Ennen kuin suutut, minulla on sinulle jotain.
-Bongot? -Ne eivät ole...
Ei kuulu sinulle. Saat 10 sekuntia aikaa.
Hienoa. Koska päätimme palata vuoteen 1988,
olen käynyt läpi tapahtumat lähdöstämme lähtien.
SAT-kohtaamiset, mukaan lukien ajat ja sijainnit.
Löysin jopa optimaalisen saapumispaikan.
-Tuo se tänne. -Selvä.
Tässäkö kaikki jäätyi ja taivas meni pinkiksi?
Niin.
Niin käy, kun vanhan vartijat pyyhkivät ihmisten muistin
ja "korjaavat" kaiken. Puhdistus.
Puhdistus.
Se ei ole hyvä asia.
Miksei meidän muistiamme pyyhitty?
En tiedä. Vältitte varmaan jotenkin sen valonsäteen.
Heidän kaappausmekanisminsa pohjautuu valoon, siinä määrin kuin ymmärrämme.
Varsinainen muistin pyyhkiminen tapahtuu komentoaluksella.
-Kiitos tästä... -Tiffany. Tiffany Quilkin.
-Kiitos, Tiffany. -Eipä kestä.
Fiksu tyttö.
Taidan nähdä hänet täältä.
Eikö sinun pitänyt pysyä poissa näkyvistä?
-Ehkä siskosi on vain ämmä, Erin. -Hei!
Mitä?
Olet jo sotkenut oman elämäsi, älä sotke myös Missyn.
Siksikö et ole koskaan maininnut itsesi näkemistä?
En tiedä.
Oikeasti.
-En vain taida välittää. -Selvä, sinä et...
Se on mahdotonta.
Se ei ole mahdotonta, koska en välitä.
Jos äitini sai haluamansa, minusta tuli juuri sellainen kuin hän halusi.
Eikä minun tarvitse nähdä sitä.
Vihaan huonetta.
Mitä sinä teet? Käskit juuri minun pysyä poissa näkyvistä.
Löysin Macin.
Niinkö?
Käytin Larryn tietokonetta ja löysin Macin veljen osoitteen,
niin kuin vanha sinä näytti.
Voiko niin tehdä?
Siellä on karttoja ja kaikkea. Se on hullua.
En kerro, jos sinäkään et.
Olen miettinyt, miten tämä toimisi,
että tekisin sinusta pysyvän osan perhettä.
Parin viikon päästä saamme huonoja uutisia Jon äidistä.
Hän sortuu uudelleen ja katoaa,
ja sitten puhun adoptiosta Jenniferin kanssa.
Adoptiosta?
Olisitko siis isäni?
Se on outoa, hitto vie.
Niin, se on todella outoa, mutta ei tule aina olemaan.
Totumme siihen.
Sitten pian ilmoitamme sinut tänne Buttonwoodiin.
Hankimme sinulle tutorin, jotta pääset luokkasi tasolle.
Löydämme vapaa-ajan harrastuksia.
Paljon työtä kuolleelle henkilölle.
Et ole kuollut. Lakkaa sanomasta niin.
Hyvä on, isä.
Hei, haluan teidän tapaavan erään ihmisen.
-Tässä on serkkuni. Toinen serkku... -Miksi hänellä on nahkatakkini?
-Koska lainasin sitä hänelle, kulta. -Anteeksi.
Olisitpa kysynyt.
Mene vain autoon, niin voimme puhua siitä.
Hei. Olen Alice.
Hei.
Kyytiin siitä.
-Miten te tapasittekaan? -No siis me...
Se on aika hauskaa. Törmäsimme toisiimme, ja sitten kipinät vain lensivät.
Minä kai todella
vein häneltä jalat alta.
-Niin. -Rakastan sinua.
Rakastan sinua, Larry.
Niin. Kiitos.
Sitten varmaan tiedät kaiken äitimme kuolemasta?
-Tietenkin. -Eikö hän saa puhua puolestaan?
Tietenkin saan.
Haluaisin vain sanoa...
Hän ei luovuttanut helpolla.
Jätän teidät kaksi juttelemaan. Oli mukava tavata, Misty.
-Missy. -Missy, aivan. Anteeksi.
Hitto vieköön!
Olet siis pyörävaras!
Nämä helvetin lapset!
Viekö hän rahasi?
Jessus sentään. Ei!
Hän on poikaystäväni.
Onko se todella niin outoa, että minulla on poikaystävä?
Missy, miksi hiillostat minua? Olen aikuinen. Voin tehdä, mitä haluan.
Otathan yhä lääkkeesi?
-Kysyitkö oikeasti tuota? -Se on oikeutettu kysymys.
Kyllä, Missy, otan lääkkeeni.
Huolehdin myös kirjaimellisesti kaikesta muusta,
kuten tavaroiden pakkaamisesta
pyytämättä sinua tekemään yhtään mitään.
Nyt olet jollain maatilalla miehen kanssa, joka on selvästi epävakaa,
-etkä ilmestynyt tänä aamuna. -Siitähän tässä on kyse.
Talorahoista.
Tiedät, ettei kyse ole rahoista.
Tiedänkö?
Tarvitsen apuasi.
-Mitä hittoa teet täällä? -Anteeksi, minä vain...
-Haluan puhua kanssasi. -Käskin pysyä poissa näkyvistä!
Minä...
-Unohdin laukkuni. Voitko... -Joo.
Kiitti.
Missy, on...
On ollut rankka vuosi.
Olisitpa ottanut yhteyttä.
Ei, sinulla on lapsia ja ura ja aviomies.
Meidän ei kummankin tarvinnut käydä läpi kaikkea sitä.
En pyytänyt sinua säästämään minua siltä.
-Oletko vihainen siitä? -En. Minä en vain
pyytänyt ryhtymään marttyyriksi.
En ole marttyyri, mutta äiti tarvitsi hoitoa ympäri vuorokauden.
-Usko minua, tein palveluksen. -Palveluksenko?
Aika ison, jos minulta kysytään.
Haluatko siis, että kiitän?
-En sanonut niin. -Sinun ei tarvinnut.
Olet odottanut sitä, joten tässä se tulee.
Kiitos, Erin,
että ryöstit minulta suhteeni äitiini hänen viimeisinä vuosinaan.
Kuinka voin hyvittää sen?
Missy, älä viitsi. Tiedät, etten aikonut tehdä niin...
Sillä ei ole väliä, mitä aioit. Se on tehty.
Luoja, et tietenkään ole siellä, missä sinun pitäisi olla.
Anteeksi.
Hei, tiedätkö ystäväsi? Sen, joka varasti pyöräni?
Et todennäköisesti näe häntä enää koskaan.
Yritin estää, mutta kukaan ei kuuntele minua...
Vanhan vartijat tappavat aikamatkustajia. Tajuatko sen?
Tajuan,
mutta en halua hänen kuolevan.
En halua kenenkään kuolevan.
Anteeksi. Ei olisi pitänyt huutaa sinulle.
Meillä on vain pari tuntia aikaa, ja olen peloissani.
Ei hätää.
Haluatko nähdä jotain siistiä?
-Hyvä on. -Selvä.
Olin varmaan pari vuotta sinua nuorempi, kun isoisäni ilmoitti minulle,
-etten saisi mitään ilmaiseksi. -Mitä se tarkoittaa?
Radakowskien maanviljelijän almanakka. Se on raamattu
farmin sääolosuhteiden jokaisesta yksityiskohdasta.
Jos isoisäni ei olisi pitänyt minua täällä
ja pakottanut minua kirjaamaan jokaisen
kevyen tuulenhenkäyksen ja tylsän sadepisaran,
en olisi koskaan ollut valmistautunut tähän.
En ymmärrä mitään siitä.
Muutin tiedot koodikielelle pitääkseni ne turvassa.
Koordinaatit osoittavat tarkalleen, missä ja milloin poimut esiintyvät.
-Hetkinen. Mitkä poimut? -Aikamatkailun salaiset reitit.
Tulimmeko sellaista tänne?
Tämä tässä on iso jysäys. Se avautuu muutamassa tunnissa.
Tuolla pellolla. Olen odottanut tätä
pitkään.
Kauan aikaa vihasin tätä maatilaa,
isoisääni, vastuuta ja maissia.
Mutta kyse ei ollut koskaan maissista.
Ihan kuin sinut olisi valittu.
Valittiinkin.
Ehkä minutkin valittiin.
Niin, ehkä.
Voinko auttaa?
Olen tosi pahoillani, minä...
Etsin vain ystävääni, ja hän ei ole...
-Kimberlyäkö? Ei. Anteeksi, siis Jota. -Olen pahoillani...
Unohdin, että ystäville hän on Jo.
Aivan. Jo...
-Asuuko hän täällä? -Kyllä,
mutta juuri nyt hän on ravintolassa serkkujensa kanssa.
Haluatko tulla sisälle ja odottaa häntä?
Ottaa ehkä lasillisen vettä?
Heidän pitäisi palata pian.
Selvä. Hyvä on.
Selvä. Tule.
Oletko nälkäinen? Voisin tehdä lehtikaalilastuja.
Mitä lehtikaalilastut ovat?
Tiedätkö mitä? Olet oikeassa. Se on kauhea idea.
Ajoitko siis tänne asti?
Joo.
Jolla ja minulla tuli vähän riitaa.
Minusta tuntui todella pahalta. Halusin pyytää häneltä anteeksi,
mutta kun menin, en löytänyt häntä, joten...
On mukavaa, että tulit niin pitkän matkan,
etenkin kun hänen perheellään on vaikeaa.
Hänelle merkitsee paljon nähdä tutut kasvot.
Hän on rohkea tyttö. Olen iloinen, että hänellä on kaltaisesi tyttöystävä.
Mitä?
En ole hänen tyttöystävänsä.
Ihan tavallinen ystävä vain. Normaali ystävä.
Emme ole edes niin läheisiä. Ei asia ole niin. Emme ole...
Sitä tarkoitinkin. Vain tyttö, joka on ystävä.
-Joo. -Älä kuuntele minua. Olen ikivanha.
En tiedä, miksi kutsutte toisianne.
Voisimmeko soittaa ravintolaan ja kysyä, milloin he palaavat?
-Voinko auttaa? -Hei, olen Larissa.
Mieheni ja minä muutimme juuri kulman takana olevaan taloon.
Hei, Larissa. En tajunnut, että se oli myytävänä.
Pyytelen kaikilta jo etukäteen anteeksi kahta hyvin kovaäänistä koiraamme.
Toivottavasti pidät suolakaramellileivoksista.
Ne ovat gluteenittomia ja maidottomia.
-Oikeasti? -Tietenkin.
Näytänkö joltain hirviöltä?
Voisinko käyttää vessaanne?
Totta kai. Tule sisään.
Hei!
Minne hän menee?
Miksi meidän piti tulla tänne?
Nämä annoskoot ovat rikos ihmiskuntaa vastaan.
Kodittomien yömajan voisi ruokkia ruoantähteillä.
Maista sitä. Saatat jopa pitää siitä.
-Katsokaa! Lähes kasvojeni kokoinen! -Lopeta, nolaat itsesi.
Pelkäätkö, että yksityiskouluystäväsi näkevät hänet?
Älä viitsi. He eivät käy täällä.
Wilder, miten treenit menivät tänä aamuna?
Hienosti. Onnistuin viimein istumapiruetissa.
Hieno homma! Niin sitä pitää.
Niin,
on varmaan tosi vaikeaa istua ja pyöriä trikoissa.
Luistelu sattuu olemaan erittäin vaativa urheilulaji.
Niin. Mitä sinä teit tänään muuta kuin pöllit tyylini?
-Wilder. -Katsotaanpa.
Ensin minä ja tri Dildo ammuimme laittomia ilotulitteita.
Sitten menimme ostoksille, mutta kello löi kolme,
ja hänestä tuli yhtäkkiä mulkku, joten tässä me olemme.
Tule mukaani.
Mitä hittoa sinä teet?
Puolustaudun.
Jos unohdit, et ole oikea isäni.
En, mutta olen heidän isänsä, emmekä puhu noin kodissani.
Miksi olet tuollainen nössö? En edes tiedä, kuka olet.
Anna olla. Minä yritän.
Mikä se surkea anteeksipyyntö oli?
Rikastuit, sinulla on perhe ja nyt häpeät minua.
Haluat, että minäkin häpeän, mutta en häpeä.
Pidän itsestäni tällaisena, ja myös vanhasta versiostasi
paljon enemmän kuin tästä munattomasta paskiaisesta edessäni.
Olen yhä vanha minä, Mac.
Mutta olen myös tämä minä.
Kasvoin pakostakin. Elämä on sellaista.
Olen muuttunut, mutta se ei tarkoita, että häpeän sinua.
En todellakaan.
Rakastan sinua.
Ja olen isoveljesi. Mikään ei koskaan muuta sitä.
Tämä on järjetöntä, sitä ei voi kieltää.
Mutta keksimme ratkaisun.
Koska meillä on jotain, mitä useimmat ihmiset eivät saa,
toinen mahdollisuus.
Enkä aio haaskata sitä ja olla antamatta sinulle ansaitsemaasi elämää.
Tule tänne.
Käyn vessassa nopeasti. Tavataan pöydässä.
Älä tipu pyttyyn.
-Meidän on mentävä. -Mitä sinä täällä teet?
-En lähde minnekään kanssasi. -Sinun täytyy.
En lähde.
Löysimme keinon päästä takaisin vuoteen 1988.
-Mitä? -On mentävä tänä yönä.
-Ainoa mahdollisuutemme. -Haluan jäädä.
Et ymmärrä. Se tulevaisuuden naismurhaaja jahtaa meitä.
Näin hänet veljesi luona, ja nyt hän on tulossa tänne.
Mitä? Kiitettävä luonnontieteestä.
Hienoa! Kertokaa minulle koulusta.
-Hra Jonas sai potkut. -Mitä? Miksi?
Jos haluat heidän jäävän eloon, meidän on mentävä heti.
Tule. Pidetään kiirettä.
Yksi henkilökö?
Larry, emme voi vain jättää niitä kahta tyttöä tänne.
He saattavat vielä olla elossa.
Äläkä jauha minulle mitään paskaa sodan uhrauksista, ole kiltti.
Luuletko, että haluan vaarantaa heidät?
He olisivat varmaan kaikki paremmassa turvassa täällä.
Mitä tuo meinaa?
Ei ole hyvää vaihtoehtoa. Kumpikin on vaarallista.
Kun olemme poissa omalta aikajanaltamme, vartijat havaitsevat meidät.
Ja kuten sanoit, he ovat 12-vuotiaita.
Älä vain sano, että huomasit sen nyt ekaa kertaa.
Olen tosissani. Olet oikeassa, he ovat lapsia.
He eivät voi täysin ymmärtää, mihin ryhtyvät.
Tietenkään he eivät voi täysin ymmärtää,
mutta he selvisivät näinkin pitkälle yksin.
Ja sitä paitsi...
Mitä vaihtoehtoja on?
-Missä hitossa he ovat? -He eivät ehdi.
Larry sanoo, että poimu on avoinna 10 minuuttia.
Voi hitto.
Hemmetti.
Poimu ajassa...
Aika mennä!
Näitkö tuon?
-Voi luoja. He tulevat. -Mac ja KJ!
Kaikki hyvin?
-Luulimme teidän kuolleen. -Luoja. Idiootit.
Olemme melkein perillä.
Suunnataan poimuun.
En ole vihainen,
olen vain
pettynyt.
Tekstitys: Jonna Lehtinen
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen