- Ține-l drept! - Încerc!
- La naiba! E fabrica. - Stabil!
Țineți-vă bine!
Ești teafără?
Dă-te jos de pe mine, idioato!
Bine, mă străduiesc.
Am ajuns.
Veniți pe aici!
Credeam că o călătorie în timp durează mai mult.
Asta a durat un minut? Mai puțin?
- Haideți odată! - Bine.
Nu țin minte ca data trecută să fi ajuns atât de repede.
Ba da, dar tu leșinaseși.
Haideți!
Am reușit, Mac.
Minunat!
Mai e de lucru la aterizare.
Dar până și o potaie bătrână mai poate învăța câte ceva.
Mulțumesc.
Du-te acasă!
Hai, pleacă!
Mai rămâne ca Debbie Gibson să se întoarcă la mall.
Du-te naibii!
Am ajuns la timp pentru misiunea supremă.
Și, potrivit hărții mele temporale,
avem puțin peste o oră ca să-i interceptăm pe Heck și Naldo pe Maple.
Ce se petrece?
Ne-am îndepărtat de țintă? O să regăsim drumul pe hartă.
Nu vreau să mă uit la harta ta idioată! Pricepi?
Drăcia dracului!
Harta ne va conduce acolo unde trebuie să fim.
Totu-i în regulă aici?
Da, totul e în regulă.
Păi, mi se pare că ești agitat.
Nu sunt agitat.
- E posibil să fi aterizat greșit... - Vă rog, puteți să...
Larry, ce se întâmplă?
Fetelor!
Ce drăcia dracului mai e și asta?
Asta așteptam?
Am ajuns prea târziu.
Îmi pare foarte rău.
- Fugiți! - Doamne! Ce-ai făcut?
Haide! Plecați! Fugiți!
- Haideți! - Duceți-vă!
Duceți-vă la baracă!
Hai odată! La baracă! Hai!
Asta-i pentru Juniper, ticălosule!
Nu!
Larry!
NU S-A DETECTAT NICIO FORMĂ DE VIAȚĂ
Ascundeți-vă!
MIȘCARE DETECTATĂ
RESCANAREA ȚINTEI
ȚINTA ÎN VIZOR
- Te rog, scapă-ne de aici! - O să murim.
- Nimeni n-o să moară. Da? - Ce-o să ne facem?
IDENTIFICARE ORGANISM
RELUAREA CĂUTĂRII
Bine.
Hei! Ascultă-mă! La asta ne pricepem.
Avem grijă de oameni. Așa că ai grijă de ele!
- Ai priceput? - Ce tot zici?
La asta te pricepi.
Îți jur că-i adevărat. Dar n-o transforma într-o scuză.
Mă duc să rezolv situația.
Dar trebuie ca voi să plecați cât mai departe de aici.
Mă auziți?
Plecați! Și nu vă uitați în urmă!
- Nu! - Ba da!
Nu, te rog. O să fii ucisă.
Auzi? N-o să pățesc nimic.
N-o să pățesc nimic. Nu uita ce ți-am zis!
Bine? Nu te teme!
Vino cu noi!
Te rog! Putem reuși dacă fugim. Te rog!
Ai grijă de ele!
- De acord? - Nu.
Lasă-le să se apropie! Pariez că o să te surprindă.
Nu.
Erin!
Nu.
Așa...
O luăm de la capăt.
Așa...
SINCRONIZARE VESTIBULO-OCULARĂ
CORECȚIE ATAC: ACTIVATĂ
Repede!
Haide, Erin!
Ridică-te, Erin! Haide!
Ridică-te!
- Haide, Erin! - Ridică-te!
Haide, Erin!
- Haide, Erin! - Erin!
Așa...
Emoțional,
voi reuși.
În viața mea, voi reuși.
O să reușesc.
Doamne, sper să meargă!
În regulă.
EVALUARE DAUNE ȚINTĂ: CREȘTEREA NIVELULUI DE ENERGIE
Ia să te văd, nemernicule!
Așa! Haide!
EVALUARE DAUNE ȚINTĂ: SCĂDEREA NIVELULUI DE ENERGIE
- Imposibil! - Se descurcă.
Iată!
EVALUARE DAUNE: CREȘTEREA NIVELULUI NON-CRITIC DE ENERGIE
IMOBILIZAREA MÂINILOR
La naiba!
Haide, Erin!
Nu!
BATERIE: AVERTIZARE DE FOLOSIRE ÎN EXCES A PROCESORULUI
Haide odată! Înapoi! La naiba!
Doamne!
- Totu-i bine. - E bine.
Erin.
E în regulă.
- Erin, e în regulă. - Scuze!
Erin!
Fetele care aduc ziarul
Auzi? E în regulă, Erin.
Avem nevoie de rucsac.
Nu-l putem lăsa în mâinile inamicilor. E important.
Mai important decât să fii ucisă?
Nu, nu e, Tiff. Renunță!
S-au întâmplat prea multe ca să le lăsăm să se repete.
Ne trebuie rucsacul.
- Tiff... - Rămâneți aici!
- Închide ușa! La naiba! - Tiffany, jur pe Dumnezeu...
Haide, Tiff!
Tipic pentru tine, Tiff.
La naiba!
- Pleacă de-acolo, Tiff! Pleacă! - Haide, Tiffany!
Cine naiba e tipul ăla? Nu-l cunoaștem, nu?
Ea l-a omorât pe Naldo.
Știi, niciodată nu mi-au plăcut astea.
Mi-amintesc de modelul ăsta.
L-am manevrat destul de bine, dar am avut un copilot groaznic.
Groaznic?
Scuze, dar eu îmi amintesc că era foarte fermecător și chipeș
și că ți-a salvat viața de câteva ori.
Înainte să devină funcționar.
A fost promovat.
Sondele au inspectat toată epava.
Au găsit doi călători morți.
În regulă. E bine, nu?
Până data viitoare.
Nimeni nu vrea ca războiul să se încheie mai mult ca mine.
Atunci, hai să-l încheiem mâine trimițând o echipă.
Sau doar pe mine, la naiba!
Știi că nu pot face asta.
Nu așa acționăm noi.
Deci războiul va continua
doar pentru că dușmanul refuză să se auto-saboteze ca noi.
Știu că pentru tine e ceva personal, dar e nevoie
să nu te lași influențată de asta în misiunea de față.
Nu ești deosebită.
Toți am pierdut pe cineva.
Îi sosise ceasul.
Așa că vreau să cureți toată zona asta,
ca să încheiem povestea definitiv.
Futu-i! Am călcat chiar pe individ.
La naiba!
Futu-i!
Tiff, haide!
Doamne, Tiff! Ești nebună? Ce prostie ai făcut!
Are loc curățarea.
- Curățarea? - Despre ce vorbești?
Larry mi-a explicat.
Vechii Paznici te teleportează undeva, îți șterg creierul
și te aduc la loc ca nou.
Fac asta ca lumea să uite.
De ce procedează așa?
Ca războiul să rămână secret.
Deci o să uităm totul?
Da.
Adică, așa cred.
La naiba! Se apropie.
Să zicem c-am fost încântată de cunoștință.
De ce n-am uitat nimic?
Dacă e același lucru care s-a petrecut în Ziua Iadului, și așa pare,
înseamnă că e a două oară când nu ne-a afectat.
Nu-i bizar?
Probabil nu contăm atât de mult ca să ne caute.
Dacă am ajuns nedetectate, o să-i salvăm mai ușor pe Heck și Naldo.
Ce? Nu. Eu mă duc acasă la părinții mei. Bine?
O să mă joc cu cățelușul meu, o să mănânc o cină bună
și o să dorm în patul meu minunat.
Și o să aștept cu nerăbdare stupizenia de bat mitzvah.
Ce? Trebuie să-i avertizăm. Îi așteaptă o ambuscadă.
M-am săturat să văd cum mor oameni.
KJ are dreptate.
Nu-i problema noastră.
Chiar o să mă bucur să mă întorc la jegul meu de casă.
O să-mi placă până și să mă trezesc mâine ca să livrez prostiile de ziare.
Nici nu mă gândesc! O să renunț la livrări.
Da, aici s-ar putea să ai dreptate.
Alo? Fetelor, nu vedeți imaginea de ansamblu!
Nimic nu mai poate fi ca înainte.
Ce tot vorbești?
Încă avem asta.
E un ghid al tuturor plierilor cunoscute.
Ați uitat de război? Nu putem merge pur și simplu acasă.
Trebuie să câștigăm și să le dăm agenda lui Heck și Naldo.
Aici e cheia. Și, dacă nu facem nimic în următoarea oră,
versiunile noastre din '88 vor trece prin toată tărășenia
iarăși, așa cum ni s-a întâmplat nouă.
Heck și Naldo vor fi urmăriți, Erin va fi ucisă,
noi vom ajunge în capsula timpului
și vom ateriza în 2019 în mijlocul nebuniei.
Alo!
Noi suntem versiunile noastre din '88.
Ce-i cu steagurile astea? Ar trebui să fie Halloween.
E 3 iulie 1999.
Asta scrie în ziar.
Public numeros așteptat la parada de 4 iulie
Nu.
Nu se poate!
- Futu-i! - Trebuie să fie o greșeală.
Trebuie să fi apărut o eroare când am introdus coordonatele plierii
sau Vechii Paznici ne-au sabotat misiunea.
Tiffany!
Doamne! Nu-i clar ce s-a întâmplat?
- Ce? - Larry ne-a mințit.
N-a avut nicio clipă de gând să ne ducă acasă.
Nu se poate. N-ar face asta.
Ți se pare că-i o coincidență
c-am ajuns exact în anul în care el voia să meargă
înainte ca tu să-i prezinți minunatul tău plan.
- Știi ceva? - K. J.!
Ar fi zis orice ca s-o facă pe Erin să piloteze prostia aia de robot.
Nu-l interesa decât să se întoarcă în '99 pentru FMT.
- Nu-i păsa deloc de noi. - KJ!
Erin în vârstă a murit de la o minciună.
Dar cum?
El a zis că noi suntem cele alese.
Tiff.
N-am fost alese pentru nimic.
Doar am pățit un accident.
Te simți bine?
Eu...
Ai purtat mereu pantalonii ăștia?
Vreau ca tu... Vreau să furi ceva pentru mine.
MAGAZIN MIXT
Da, eram acasă la Mike.
Nu știu. Jucam jocuri video.
Vreo două ore.
Da, am comandat pizza.
Ce naiba?
Iubito, ți-am zis deja.
Suntem doar amici.
Ne-am distrat împreună cu alții.
Zău așa, iubito!
La naiba!
Iubito, așteaptă! Te sun înapoi.
- Ce faci? - Îmi pare rău.
- Maneta s-a blocat și... - Dă-te la o parte! Bine?
Încearcă să nu calci!
Scuze.
N-am luat absorbante.
Arătau ca niște scutece, așa că, în schimb, am luat din astea.
Sigur sunt la fel.
Pot să le văd?
Ce înseamnă „ultra” și „obișnuit”?
E clar că-i vorba de mărimea vaginului tău.
- Ești sigură? - Da.
Precis eu am mărimea „ultra”.
Cum îl măsori?
- Întreab-o pe KJ. - De ce aș ști?
Pricep. Fiindcă mă port emoțional, credeți că mi-a venit?
Nu. Credem că ți-a venit fiindcă ai bani și cai de călărit.
- Da. - Îți vine din cauza cailor?
- Nu. - Din cauza călăritului.
Ba nu.
- Eu am auzit altceva. - Cu mine nu s-a întâmplat asta.
Deci ție nu ți-a...
Cred că sunt obișnuită.
Și cum îl bag...
...în mine?
Cum îl scoți?
Trebuie să aibă instrucțiuni.
Scrie doar că-ți oferă o protecție care nu se vede și nu se simte.
Arată-mi!
Iată!
„Mai întâi, spălați-vă pe mâini și așezați-vă în poziție confortabilă.”
Să mă întind?
„Așezați-vă pe toaletă cu genunchii îndepărtați.”
- Asta înseamnă confortabil? - Nu știu. Eu doar citesc.
„Apoi împingeți tamponul...
- ...înăuntru.” Știi tu, în locul... - Și cum îl scoți?
Zice să relaxezi mușchii și apoi să tragi de firul pentru extragere.
- Care mușchi? - Nu scrie.
- Mușchii vaginului, desigur. - Nu cred că al meu are așa ceva.
Și dacă nu mai iese?
- Cred că-l absoarbe corpul. - Nu, e ca o gumă.
Rămâne în interior pe veci și putrezește lent.
Ce-i cu cercul ăla roșu de pe spate?
E un avertisment. Se pare că tampoanele îți pot produce sindrom de șoc toxic.
Ce naiba?
Febră, vomă, mâncărime, diaree, insolație...
Fetelor, e de rău.
Da, e foarte nasol.
O prietenă a mamei s-a îmbolnăvit și-a rămas fără un picior.
Dar încă mai trăiește.
- Doar că nu mai are un picior. - Nu pot.
Renunț.
Nu cred că poți renunța la ciclu.
Nu pot face asta. Nu pot.
Ia-le!
O să-ți aduc un scutec.
Cum te descurci acolo?
Erin, totu-i bine?
Cred că da.
Când iese, trebuie să găsim ceva de mâncare.
Și un loc de dormit.
Trebuie să fim în siguranță.
Și apoi să începem să căutăm în agendă, ca să găsim o cale de a ne întoarce acasă.
N-o să ne ducem la familiile noastre. Asta-i clar.
Nimeni nu vrea să repete faza cu Erin.
De data asta suntem singure.
De acord.
Trebuie să fim atente.
Dar cum să supraviețuim pe cont propriu?
Suntem copii.
Avem nevoie de ajutor.
Adăpostul de noapte?
Ce-i?
Măcar avem ce mânca.
N-o să mergem la niciun adăpost.
Bine. Era doar o idee.
Școala.
E vacanța de vară, deci e liberă.
Adică electricitatea și apa curentă sunt oprite.
- Le putem deschide. - Și-atunci va veni poliția.
Mai ușor cu ideile pentru un minut, Tiff.
Bine. Fie.
Putem merge la mine acasă.
Nu cred că-i alegerea cea mai bună.
În weekendul de după ziua națională, merg cu părinții
la Lacul Erie și stăm pe barca noastră.
Desigur că faceți asta.
Casa va fi liberă.
Putem merge acolo, ne luăm provizii și înnoptăm.
Apoi, mâine dimineață ne gândim la o soluție pe termen lung.
Grozav!
Ești sigură?
Merge, pentru noaptea asta.
Minunat!
Să mergem!
Unde?
Nu e doar vina mea.
Toate l-am crezut.
Era logic ce spunea.
Planul meu de a merge cu robotul în '88 era bun,
dar nu-i vina mea că el ne-a păcălit.
- Evident. - Și voi înțelegeți asta, nu?
Poate Larry e doar un mincinos, Tiff.
Da, dar ce-a scris în agendă e adevărat.
A crezut că FMT va fi aici și că asta e important.
Ce-ar fi să te liniștești, Tiff?
Nu trebuie să vorbești nonstop. Știi?
Cât mai avem până la tine acasă?
E pe aici, la stânga.
Mișto! Un palat rezidențial unde nu-i nimeni.
Nu-i un palat.
E doar o casă ce aparține unor oameni pentru care părerea celorlalți contează.
N-ar trebui să fie atâtea mașini aici.
Nimeni n-ar trebui să fie acasă.
Cred că e cineva acasă.
La naiba! Trebuie să plecăm.
Stați! Și dac-am lua ceva de mâncare și-am pleca după aia?
- Ce? - Ne trebuie provizii.
Ne mișcăm repede.
Nu, Tiff. Dacă ne vede cineva?
- Doar pe tine te-ar recunoaște. - Așa e.
De ce nu așteptați aici? Ne întoarcem în cinci minute.
- Mac! - Tiff!
Mac.
Aleea.
Îmi pare rău.
Erin.
Niciun negru.
Mare surpriză!
Gusturile nu se discută, Tiff.
Fiecare cu gusturile lui.
Mă duc acolo.
Bine.
Se pare că mai stăm.
Salut, KJ!
- Bună, Rick. - Ce mai faci?
Aia ești tu mai în vârstă?
Nu seamănă cu Jason din Vineri 13, obsedatul de hochei.
Mai taci!
Ai făcut sex.
Ești primul care glumește pe tema asta.
Doamne, îl urăsc pe tip! Îl urăsc atât de mult.
Mă bucur să te văd iar acasă.
Cum e la New York? Ca într-un episod lung din Prietenii tăi?
Da. Ca-n serial, dar cu prieteni foarte săraci.
E mișto la New York.
Aș vrea să vin în vizită.
Dar aș avea nevoie de un ghid sau ceva de genul ăsta.
Frate, tipul ăsta e înnebunit după tine.
Taci naibii!
- Aici erai! - Doamnă Brandman.
Nora, te rog.
Doamne!
Bună ziua, dragă mămico!
Acum ești și mai frumoasă.
Apropo, rochia asta chiar a fost alegerea corectă.
Richard, nu-i așa că arată splendid?
KJ a arătat mereu splendid, Nora.
- Vezi? - Îți mulțumesc.
Nu trebuie să spui asta așa, ca la teatru.
- N-a fost așa. - Mi-a făcut plăcere să te văd.
Mă duc să văd ce face prietena mea.
Da. Mi-a făcut plăcere.
Da, ne mai vedem.
Ți-e foame?
Ți-am adus de mâncare.
Bine.
Mă bucur că nu sunt singura. Chestiile astea sunt nașpa, nu?
Nu mi-e foame.
Vino!
Hai să vizităm restul conacului Brandman!
Sau poți rămâne aici ca să vezi cum niște babalâci beți dansează mambo.
La naiba, fată nouă!
N-are un gust pe-atât de rău pe cât credeam.
Ar trebui să simt ceva?
Nicio grijă, o să simți.
Uită-te la biletele astea!
KJ e atât de norocoasă.
Mama nu ne-a dus niciodată nicăieri.
- Nici măcar la film. - Nașpa!
Chiar și tata făcea asta din când în când.
Mă rog, nu mergea cu noi, dar ne dădea bani, mie și lui Dylan,
uneori, ca să vedem Polițistul din Beverly Hills sau altceva.
Mergeați împreună?
Încă nu-mi vine să cred că retardatul ăla s-a făcut doctor.
Se pare că te-ai distrat.
N-a fost rău.
Cu excepția, fiicei lui celei mari, Wilder.
Ce nume mai e și ăsta?
Era cam jigodie.
Soția lui Dylan, Jennifer, s-a purtat frumos.
Și cealaltă fiică a lor, Alice, era drăguță.
Aveau o grămadă de haine.
Păcat că a trebuit să pleci.
Nu mi-aș fi găsit locul acolo.
Cum arăt?
Destul de cic.
Nu cred că așa se pronunță.
Hai, alege-ți o geacă!
Haide! Nimeni nu se uită.
Da.
- Parcă ești din familia Brandman. - În sensul bun?
Doamne, nu!
Haide, Tiff, să luăm provizii!
Patty?
Salut, fetițo!
- Salut. - E cățelușa ta?
Doamne, ce mare te-ai făcut!
Încă te mai ține minte!
Ai lipsit toată viața ei.
Bine.
O scot la plimbare. Să rămâi aici!
Haide, Patty!
Așa, asta e din partea domnișoarei Taylor Shore.
Taylor Shore trebuie să aibă mai mulți bani la ea.
Nu se poate!
Nu.
Nu, sunt prea mulți. Nu pot...
Alo!
Orfanii care călătoresc în timp trebuie să mănânce.
Nu, 200 e cam mult.
Dar jumătate? O sută?
Uite ce e...
Nu contează dacă luăm 100 sau 50 sau cinci dolari.
Oricum furăm.
Dacă tot am ajuns tâlhari, măcar să merite.
Bine, de acord.
Țin minte că anul trecut, în clasa a V-a,
pulifriciul de Bryant Gibbs s-a luat de mine că purtam hainele lui Dylan.
Așa că i-am zis lui Dylan.
A făcut spume de furie.
S-a dus acasă la bulangiul de Bryant și a încercat să se bată cu el.
Bryant e în clasa a V-a.
Dylan are deja carnet de șofer și e mult mai înalt decât puștiul ăsta.
Așa că ăsta s-a pișat pe el când Dylan i-a zis să iasă din casă.
Desigur, apoi tatăl lui Bryant a ieșit și...
La naiba! Și a luat-o la fugă?
Nicidecum! Dylan s-a întors acasă cu un ochi învinețit.
Dar cu un rânjet până la urechi.
Zâmbea?
Da. Zice Dylan:
„Important e cum o încasezi.”
El a încasat-o lovind în toate părțile.
Tu, la maturitate, le-ai dat ticăloșilor mult de furcă.
Așadar...
Te-a durut?
Ce?
Când ea a murit, ai simțit ceva?
Nu.
N-am simțit nimic.
Asta fiindcă la maturitate nu semănam cu mine,
în ciuda...
Părea a fi cu totul altă persoană.
Nu.
Ai fost tu.
Și asta înseamnă că ne-ai salvat viețile.
Se pare că am cojones.
Cu siguranță, fată nouă.
Salut!
Scuze, n-am vrut să...
- Mă uitam la afișe. - Fugi de petrecere?
Înțeleg. Și eu.
Sunt multe de suportat acolo, jos.
Eu sunt Lauren, colegă de masterat cu KJ.
Eu sunt Katherine.
Verișoara lui KJ.
Văd că semănați.
Da.
Ce studiezi la facultate cu KJ?
Film, la Universitatea New York.
KJ nu studiază economia?
Nu. De ce? Asta ți-a spus mama ei?
Cred că în trecut Nora ar fi preferat asta. Precis.
Ce faceți la facultatea de film?
Păi, plătim bani frumoși
ca să studiem producțiile clasice și să aflăm ce înseamnă un film bun.
Cel puțin asta cred că se intenționează.
Dar facem și filmul nostru.
Să sperăm că într-o zi numele noastre vor apărea pe un afiș.
Cine știe?
Ai văzut vreo filmare făcută de K.J.?
Să o pui să ți le arate.
E o regizoare uimitoare, cu un ochi incredibil.
I-am filmat ultimul scurtmetraj, în alb-negru, cu o cameră portabilă.
Acțiunea se petrece în timpul nopții, în metroul din New York.
Dar tu? Îți plac filmele?
Da, cred că da.
Dar n-am văzut prea multe.
Nici eu n-am fost prea pasionată până în clasa a XII-a.
Dar, după ce-am luat microbul, n-am mai avut scăpare.
Kubrick mi-a schimbat viața.
- Ce-i un Kubrick? - Doamne, ce dulce ești!
Stanley Kubrick. Un regizor.
Dacă vrei să vezi niște filme demențiale,
cu adevărat geniale, e omul potrivit.
În centru, e un cinematograf de artă
și în weekend are loc o retrospectivă Kubrick,
începe de la Cărările gloriei.
Dar se deschide la 09.00
și nu rezist la un film de război dimineața, atât de devreme.
Dar împreună cu KJ o să mergem să vedem 2001.
Merită să vii.
Trebuie să vorbesc cu ai mei, dar mulțumesc.
Te las să lucrezi.
- Mi-a făcut plăcere, Lauren. - Și mie.
Sper ca într-o zi să văd un afiș cu filmul tău.
Și eu sper.
KJ, te văd. Haide!
La naiba!
Da, mă întorc imediat.
Ce faci?
Trimit un mesaj.
Ce floare frumoasă!
Chiar arăți ca o regină din Hawaii.
Mama a făcut-o din nou.
M-a oferit pe tavă lui Rick.
La pachet.
Pare să fie o ofertă imbatabilă.
- Ce? Te interesează? - Mă tentează.
Rick era conducător de joc în liceu.
- De fapt, am lucruri mai bune de făcut. - Ce anume?
- Am mult de montat. - Doar atât?
- Vreau să văd niște filme. - Altceva?
Ce naiba s-a petrecut acolo?
De ce te grăbești dintr-odată?
Ai zis c-o să ieși în cinci minute, Mac.
- Era înainte să vii și tu. - Și de cele trei pahare ale lui Erin.
Ghici pe cine am văzut acolo, KJ?
- Pe tine. - Ce chestie, Erin!
Ca noi toate.
Da, dar eu știu ceva ce voi nu știți.
Taci! Acum!
Voiam să zic că l-am văzut pe Rick ăla cum vorbea despre tine.
Nu dau doi bani pe Rick.
Acum de ce te porți ca o nesimțită?
Cum mi-ai zis?
Nu se înșală.
- Calmează-te! - Nu mă atinge!
- Încetează! - Care-i problema ta?
K. J.!
Ce naiba, K. J.?
Te simți bine?
N-am nimic.
Nebuno!
Știți ce? M-am săturat.
Toate dați vina pe mine fiindcă vă credeți mai deștepte.
De parcă știți ce faceți.
Dar nu sunteți decât niște copii mici, proști și neajutorați.
- Tiffany! - Tiffany!
Unde te duci?
Ce naiba mai e acum?
La cine sună?
La poliție, să sperăm. Ca s-o aresteze pe nebuna de-acolo.
Știi ce-ai de făcut.
Bună.
O caut pe Tiffany Quilkin.
Nu știu dacă ești aceeași Tiffany.
Dar cea pe care o caut s-a născut pe 7 noiembrie 1975.
Porecla pe care ți-a dat-o mama e Tiffany egal cu mc2,
fiindcă Einstein e idolul tău.
În plus, ai un semn din naștere pe fesa dreaptă.
Dacă chiar ești tu, mi-ar prinde bine ajutorul tău.
Alo?
Subtitrarea: Christine Bleotu
Redactor Anca Tach