Du er allerede den ældste præsident nogensinde,
og jeg husker, at præsident Kennedy arbejdede i dagevis uden søvn
under den cubanske missilkrise.
Er der nogen tvivl om, at du kunne fungere under sådanne forhold?
Slet ikke. Alder bør ikke være et problem i denne kampagne.
Jeg vil ikke udnytte det politisk,
at min modstander er så ung og uerfaren.
Erin Tieng, du siger, at din mor og Missy har brug for dig derhjemme.
Undskyld, men det var ikke det, Missy sagde.
Korrekt. Missy sagde, og jeg citerer:
"Jeg bad ikke om at være martyr."
Det er ikke fair. Efter far døde, var der ingen andre.
Min mor kunne ikke bruge checkhæftet.
Sagde din mor:
"Erin, du må passe på os for evigt"?
-Der var ingen andre. -Og nu er du død.
-Hvad? Jeg er lige her. -Du er død, Erin.
Du stod og så det ske som med alt andet i dit liv.
-Dengang var der brug for dig. -Nej.
Jeg kunne intet gøre.
Hallo, Erin! Vågn op.
Vi er her.
Vågn op. Kom nu.
Det burde ligge her et sted.
-Der er intet her. -Der er masser.
Det her er anlæggets holdeplads,
men familien Brandman kom her nok ikke ofte.
Mac, alt er lukket, som det var i 2019.
Så hvad eller hvem er her stadig?
Hvad fanden er det?
-Det her er stedet. -Er du sikker?
Hvad så? Du må være lille Tiff.
Bare Tiff.
-Er du Store Tony? -Netop.
Ræk mig din hånd.
Hvad vil du gøre med dem?
Musikken og lyset var vildt.
Åh gud!
Du går ned ad gangen og til venstre.
Hvad fanden?
Okay. Vent her. Jeg går på scenen for at finde mig.
Din næse.
-Pis! -Er du okay?
Slip mig, din psykopat!
Det er okay.
-Ingen toiletpapir. -Okay, det er klamt.
Undskyld.
-Heller ingen vand. -De mennesker er dyr.
Forbandede KJ. Hun er heldig, at jeg holdt mig tilbage.
Jeg havde fejet gulvet med hendes røv.
Hvad er der med hende?
Det ene øjeblik redder hun mig,
næste øjeblik slår hun mig i ansigtet.
Den pige er skør.
Hør på mig. Du klarer det her mesterligt.
-Mac... -Nej, det er alvor.
Rocky Balboa skal tage sig sammen
og acceptere det som os andre.
Vi har problemer nok.
Hun behøver ikke gå amok over det mindste.
-Mac? -Nu skal du ikke også begynde.
Vil du bare se ned?
Nej.
Jo.
Du ser godt ud.
Vi ønsker jo ikke,
at Det Gamle Ur igen får øje på vores fremtidige jeg'er.
-Vi skal stadig være forsigtige... -Det er okay.
De ved ikke, at I er mere end to,
for det er det antal lig, de fandt,
så de gik igen og ved ikke, at du er her.
Okay, det passer vel.
Så betyder det ikke, at de ikke længere er efter dig?
Jo.
Det gør det vel.
Du tager det rigtig pænt. Jeg må indrømme, at det er lidt...
Gør jeg? Måske.
Aktuelle teorier om rumtidens kvantegeometri
antyder, at der findes tilfældigt åbne ormehuller,
så det giver da mening, at I rejste gennem et ormehul hertil.
Hvor er det sært.
Du har været igennem en masse.
Du ser udmattet ud. Vil du hvile dig hos mig?
Ja. Men jeg må finde de andre piger, som jeg kom med.
Er der andre tidsrejsende?
Der er hun!
-Genialt med de lys, Tiff. -Du er den bedste.
Vi ses, Tiff.
Det er virkelig svært at tro, at du blev sådan som voksen.
Ja.
Jeg mener, hun ser ret godt ud, ikke?
Ja. Jeg mener, du er festens midtpunkt.
Dit fremtidsjeg virker totalt sejt.
Mine stakkels tidsrejsende børn.
Kom her.
Allesammen, kom nu.
Kom nu.
Også dig.
Lad os få jer i seng.
Flot arbejde. Ligesom mor gør det.
Ja. Men vi gør det bedre.
Kan du lide det?
Det er... fedt.
Ikke hvad du forventede?
Jeg forstår ikke, hvorfor vi stadig er i Stony Stream.
Ja. Jeg ved, hvad du mener.
Men meget har ændret sig her siden det, du husker.
Meget. Bare vent og se.
Det har det sikkert.
Vent, er det... Holdt vi afslutningstale?
-Er du virkelig overrasket? -Egentlig ikke.
I morgen. Det er sent. Du har brug for din skønhedssøvn.
-Undskyld. -Det er fint.
Jeg sover på futonen.
Er du sikker? Jeg kan flytte dem.
Det lover jeg. Sov godt.
Hej, K.J.?
Tror du, vi kan stole på hende?
Kan vi stole på dig?
Glem det.
Glemt.
Er du sulten?
Ja, dødsulten.
Hvor er K.J.?
Hun havde brug for noget luft.
Jeg gik på markedet.
Jeg huskede, vi kan lide blåbærsnitter
med glasur.
Og Rice Krispies...
Du er den bedste.
I går aftes tænkte jeg på,
at jeg har en teori, som kan forklare,
hvordan I rejste i tid, og hvorfor jeg ikke husker noget,
og hvordan vi kan få dig tilbage.
-Har du en teori? -Jep.
-Ja, jeg har grejet det. -Grejet?
Og du ved alt det, fordi du er en slags danse-DJ?
Nej, jeg antog alt dette, fordi vi gik på MIT.
Jeg er også lysdesigner.
Massachusetts Teknologiske Institut?
Grejede det.
Har I set K.J.?
-Hun gik en tur. -Hun havde brug for at klare tankerne.
Hun fik rent tøj og kontanter, hvis hun ville besøge donutstedet.
Jeg ved ikke, om hun bør være ude alene.
Hvad hvis Gamle Ur kommer?
Slap af, det er okay. Ikke?
Jo da. I er alle rejst i tiden, selvfølgelig klarer hun
at sidde på en bænk et øjeblik.
Godt. Måske køler hun helt ned.
Kan jeg hjælpe?
Ja. Jeg vil gerne se Kubrick.
Okay. Filmen 2001 begyndte for cirka 20 minutter siden.
Okay. Tak. Undskyld.
Du er kun gået glip af aberne.
Jeg kan godt sælge en billet, hvis du vil se den.
Okay, tak.
De hygger sig virkelig.
Tiff har altid været glad for sig selv.
De har lige mødt hinanden. Giv det tid.
Jeg gennemgik Larrys dokumentation, han har vist registreret
alle lokale forekomster af ormehulsåbninger,
som jeg tror, I brugte under jeres tidsrejse.
Ved du, hvornår den næste kommer?
Dit yngre jeg har ingen idé.
Jeg mangler få datapunkter for at dechifrere dato og sted.
Ja, Larry narrer os sikkert igen.
Nej.
Vent, netop. Larry ved, hvad vi mangler.
-Han er død. -Nej, han er ej. Ikke lige nu.
Taler vi virkelig om det lige nu?
-Vi må tage hen til hans dumme gård. -Dårlig idé.
Erin skal aldrig behøve at se ham igen.
Du burde heller ikke ønske at se ham, når han fremstiller dig som idiot.
Tag det i dig, for jeg er ikke idiot.
Slap af, allesammen.
Min idé er den bedste, I ved, jeg har ret.
Når vi skal til 1999, er Larry den eneste, der ved,
hvor den næste foldning kommer.
Medmindre I to har en bedre idé...
Den fyr er en røv.
-Hvad så? -Jeg sagde ikke...
-Skat. -Du lovede at køre mig på arbejde.
Der kom noget i vejen.
Jeg har lidt travlt.
Hvad? Passer du børn?
Kan du ikke bare tage bussen eller noget.
Fedt. Tak.
Du er sur, fordi jeg ikke kom over i går aftes.
Hvis du tror, jeg tænkte på, hvor du var...
Hvor er gården?
Cirka 20 minutter ad hovedvej 183.
Okay, lad os køre.
Vent. Hvilken gård?
Vi tager Wembley til hovedvejen og videre til 183.
Så butikken er på vejen.
Fedt.
Klarer I jer her?
Jeg antager, at I ikke ville med.
Ja. Jeg vil ikke med.
Fint. Remotekontrollen ligger på stereoskabet.
Rør ikke stereo eller spillekonsol.
Der er mad i køleskabet. Kom.
-Vil du spille videospil? -Ja.
Den fyr lugtede.
Arbejder du i en pladebutik?
Jeg er en eksklusiv retro-vinyl-forhandler.
Og jeg kommer en halv time for sent.
Er nogen vred på mig?
Kom nu, du ved, jeg ikke mente det, jeg sagde om i går aftes.
-Skal jeg ringe i aften? -Vi får se.
Du kan ikke være sur på mig ret længe.
Hvorfor opfører du dig sådan over for ham?
Hvordan?
-Dum? -Ja.
Jeg spiller et ret klogt spil, når man tænker over det.
Han var sur, og jeg blødte ham op.
Ved at ændre den, du er?
Du vil lære, at det kan være smart
at opføre sig på en bestemt måde for at få det, man vil have.
Hvad vil du have af ham?
Det forstår du, når du bliver ældre,
men det er bare bedre at holde tingene copasetiske.
Du ved medgørligt.
Mindre hovedpine til mig, når jeg ikke skal tænke så meget på ham.
Men han er din kæreste.
Hvordan er det overhovedet et forhold?
Det er det heller ikke.
Jeg vil ikke sige "kæreste".
Russ og jeg er helt forskellige mennesker.
For det første har han intet drive. Nul ambitioner...
Ja, han bor stadig i Stony Stream.
De nellike-cigaretter er noget lort.
Hallo.
Hallo?
Er der nogen?
Hallo?
Jeg ville bare...
høre hendes stemme.
Jeg forstår.
Ville du ringe til Dylan?
Dit hus er her sikkert stadig. Du kan også ringe til dine forældre.
Hvis jeg aldrig taler med far igen, er det fint.
Dylan læser sikkert til læge.
Jeg tvivler på, han kommer hjem om sommeren.
Og hvad med fremtidsdig?
Hvad med det?
Dylan i 2019 må have fortalt noget om dig.
Ja.
Det er bare, fordi...
Jeg læser også medicin...
men det er for dyr.
Dyrlægeskole?
Ja, præcis.
Jeg vil åbenbart hjælpe dyr eller noget.
-Det er i Florida. -Wow.
Så du bliver også ret cool.
Det glæder mig for dig.
-Du er heldig. -Jeg er ikke heldig.
Hej.
Jeg har en sindssyg idé.
Det her er tæt nok.
Tror du, at du møder dit jeg fra 1999 derinde?
Det håber jeg.
Nogen må forhindre, at mor og Missy dræber hinanden.
Hvilken slags dyrlæge bliver du?
Du ved, hvordan det er.
Først lærer de dig at behandle forskellige dyr.
Heste er lidt mit speciale.
Jeg besøger dem mest i deres egne stalde.
Men jeg har også et sted, hvor de kan bo,
mens jeg behandler dem.
-I Florida? -Nej, det er efter skole.
Min bror kommer på besøg med pigerne,
så de kan klappe hestene, give dem gulerødder og sådan.
-Jeg venter udenfor, Missy. -Jeg kommer straks.
Hun ser godt ud.
Det gør hun. Men lad dig ikke narre af det.
Missy forstår hende slet ikke,
og hun rejser en af de nærmeste dage.
Og mor bliver syg.
Tak.
Tak, godt at se dig. Du ser så godt ud.
Så lad os tage det frem og se, hvad vi har.
Perfekt.
Det er nu hårdt.
Hele verden burde gå i stå, når man ikke er der.
Men den fortsætter bare uden en.
Det stinker virkelig.
-Se, hvor smuk du er. Du er så sød. -Tak.
Der foregår meget under overfladen, som man bare ikke kan se.
-Vil du væk herfra? -Nej.
Vi kan blive her lidt.
-Det skal nok gå. -Ja.
-Slap af. -Ja.
Hej. Hvordan har I det på denne dejlige eftermiddag?
Kan jeg hjælpe jer?
Jeg vil ikke lege kispus, Larry.
-Undskyld? -Vi er fra STK-Undergrund.
I må være gået forkert, så...
Rolig, du kan stole på os.
Vi ved alt om Heck og Naldo og tidslommen.
Faktisk kender jeg en plan over hver bygning på denne gård,
og jeg kender dig.
-Hun er fra fremtiden. -Er der nogen derude?
Øjeblik, bedste. Jeg henter lige noget værktøj i laden.
-Forsigtig. -Altid. Hej!
Hej! I kan ikke bare...
Hold jer væk derfra!
Selvfølgelig, den er her ikke endnu.
Hvordan skal vi komme hjem?
Hvad leder I efter?
Du vil alligevel ikke tro mig.
-I må fortælle mig... -Ved du, hvad det er?
-Jeg har en mage til. -Rettelse, det er den.
-I er virkelig fra fremtiden. -Kun hende.
Må jeg se den?
Det er min håndskrift. Der er så mange poster.
Se engang. Hvor mange års arbejde er det?
Lidt over tyve.
Jeg har kun noteret to foldninger lige nu.
Det er foldningen, fra da jeg mødte Standard-tidskæmperne første gang.
Heck og Naldo, kender I dem?
-Ja. -Den her
er fra, da de efterlod mig med Undergrunden.
Afventer nye ordrer.
-Du er en ny rekrut. -I cirka atten måneder, men jeg tror...
der sker vist meget mere.
-Det gør der. -Larry, vi har brug for din hjælp.
Det kunne være et trick,
Gamle Ur er kommet på for at opspore mig.
-Vi skød dig ikke. -I skulle bruge min kode.
Du giver den til mig, fordi du står i gæld til mig.
-Hvad mener du? -Du forrådte mig og mine venner,
fire 12-årige piger.
Og da du lovede at tage os hjem,
efterlod du os i 1999,
og en kvinde døde.
-Døde nogen? -Vi bad ikke om det her,
men nu er vi i en tilfældig tid, som ikke er vores,
hvem ved, om vi nogensinde kommer hjem, alt på grund af dig.
Så giv os koden for bare synet af dig
at skulle bede dig om hjælp,
giver mig kvalme.
Følg denne formel
så kan I afkode koordinaterne.
Nej, jeg er en god fyr.
-STK, vi er de gode. -Jeg ved ikke, hvem du er i 2019,
men lige nu virker du... okay.
Det er jeg. Det er jeg virkelig.
Du har lige nu mulighed for at ændre noget til det bedre.
Tak.
Jeg vil ikke gøre det mod dig.
Det jeg gjorde, jeg vil ikke skade nogen,
jeg gør det, der kræves for at sikre, at det aldrig sker.
Jeg håber, det er sandt.
Larry, skat. Hvor er du?
Jeg kommer, bedste.
Hvordan kommer jeg i kontakt med dig igen om nødvendigt?
Det gør du ikke.
Vi er Tiffany Quilkin. Vi står i telefonbogen.
Nogle ting ændrer sig aldrig.
Stony Stream hænger stadig de samme grimme dekorationer. op.
Du forstår det ikke.
Hvad er der at forstå?
Bare det at vide præcis, hvornår man skal dø.
Det ødelægger en.
Når man glemmer det lidt,
og så husker det...
Jeg kan ikke lade være med at tænke...
hvad er pointen?
Du har trods alt mange år tilbage.
Det bliver ikke bedre for mig, Mac.
Selvfølgelig forstår du det ikke.
Du har en spændende fremtid foran dig.
Med din bror og som dyrlæge,
du ser dine niecer vokse op.
Jøsses! Luk arret?
Hvad vil du? Vil du have en trist fremtid som midaldrende?
Det lyder skønt.
Nu ved jeg det.
Lad dog være med at gå ind i en stor robot i 2019
for at lave en kamikaze?
-Problem løst. -Du er en kæmpe nar.
Nemlig, kloge.
Du og K.J. fortjener hinanden.
Rend mig.
Jeg henter slik.
Hej.
Hej, fedt. Du kom! Har du været her hele dagen?
-Nej, kun til sidste forestilling. -Hvorfor sad du ikke hos os?
Jeg kom sent og ville ikke genere jer.
Okay, hvad syntes du om den?
Først var jeg lidt forvirret, men så...
-holdt jeg op med at tænke på det... -Ja.
...og lyttede til musikken,
og så det, der var på skærmen, og det var virkelig smukt.
Det er en film, man ikke kan forstå med logikken,
oplevelsen skal skylle ind over en...
-Ja. -...forstår du?
Hvornår vidste du det?
Vidste hvad?
Jeg ved ikke... bare...
Hvornår vidste du,
at du er en, der kan lide...
film.
Den her slags,
hvordan vidste du,
at du var en, der havde det sådan med...
Med film?
Altså...
Den gode nyhed er, at alle bevæger sig i deres eget tempo,
og det kan være overvældende,
men hvert menneskes rejse er forskellig.
Mange mennesker forstår det ikke til at begynde med,
men man finder en film, som man virkelig føler for,
og det føles virkelig fantastisk.
Prøv bare at lytte til det.
Vil du have noget kaffe med os længere nede ad gaden?
K.J. og jeg har alligevel tænkt os at droppe Barry Lyndon.
Jeg må gå.
Hej.
Jeg er stolt af dig.
Den stakkels fyr var på grådens rand.
Jeg er stolt af os.
Vi gjorde alt det, vi havde sat os for.
Klassens taler ved skoleafslutningen, afgangseksamen fra MIT.
Teknisk set bestod vi ikke.
Vent, hvad? Det forstår jeg ikke.
Du sagde, vi gik på MIT. Det sagde du.
Vi gik der også, men vi...
-forlod det efter andet år. -Kvittede vi?
Åh gud. Vi kvittede.
MIT er ikke det, du tror, det er.
Det sted havde intet at lære os.
Da jeg startede der, jublede jeg.
Jeg husker rundvisningen med mor.
Det var alt. Men så blev det virkelighed.
Blikkene, kommentarerne, og så var alt så stift.
Der var ikke plads til at være lidt anderledes.
Der var kun én måde, og jeg kunne ikke tage det længere.
Steve Jobs og Bill Gates fik succes, så hvorfor ikke mig?
Er det her succes for dig?
Ja, det er.
Jeg begynder at blive irriteret over dine kritiske bemærkninger.
Jeg bestemmer selv. Jeg forfølger mine egne projekter.
Hvilke?
Denne uddannelses-opstart på Internettet,
som vi er ved at lancere.
Vi kommer til at bryde grænser og ændre tankegang
på en måde, som aldrig er set før.
Uddannelse som i skole?
Som i institut?
Det var ideen. Det er op til os at gøre succesen til virkelighed.
-Ikke? -Jo.
Jeg har god grund til at tro, at vi får stor succes med det.
Det har jeg også.
Hej.
Godt, du er tilbage. Det var en lang tur.
Har du det bedre?
Ja.
Vi gør fremskridt med protokollen.
Vi har næsten afkodet hele Larrys kode,
så vi kan finde den foldning, der fører til 1988.
Jeg vil ikke have noget med Larry at gøre.
Jeg går ud og ryger.
Hej. Tog du lige mine smøger?
-Fint. -Jeg undskylder på deres vegne.
På deres alles vegne.
Undskyld.
Jeg mødte mig selv, da jeg var ude.
Hvad skete der?
Købte mor og far en cabriolet til dig, da du blev 16?
Ja,
huset, bilerne og tøjet
ser alt sammen virkelig rart ud udefra,
men nogle gange skal man bare se lidt dybere, så er det...
Så er det virkelig forvirrende.
Men jeg ser glad ud nu.
-I fremtiden. -Det er godt.
Glad er godt.
Ja.
Jeg ved dog ikke meget om hendes liv.
Men jeg ved, at hun er i New York, og at hun drømmer om at lave film,
og...
Jeg tror, at...
hun vist har fået styr på nogen ting.
Jeg tror, at måske...
Jeg tror, hun måske er...
eller...
Jeg tror...
Jeg kan være...
Ved du, hvad der sker med mig?
Jeg dør.
Jep.
Hjernesvulst.
Jeg lever, til jeg bliver 16.
Sejt, ikke?
Død om fire år.
Jeg fik det at vide i 2019 af Dylan.
Sjovt at tænke på, at min død fik ham til at ændre livsbane.
Han blev en fantastisk læge,
familiefar.
Jeg ligger i jorden, mens han får succes.
Det er underligt.
Når det bliver rigtigt slemt,
beder jeg altid mig selv om at holde ud,
for alt bliver anderledes, når jeg bliver voksen.
Det sekund, jeg bliver 18 år, forlader jeg mit lorte-hjem
og rejser langt væk fra Stony Stream.
Bare tanken om det gør det okay.
Det er lige meget, om alt ser sort ud lige nu,
for en skønne dag bliver alt godt.
Det er alt sammen løgn.
For det bliver aldrig bedre.
Det her er mit liv.
-Du må ikke sige det til de andre. -Hvorfor?
Fordi...
Fordi jeg ikke ønsker, at de
ser på mig på samme måde, som du ser på mig lige nu.
Dette er en enestående oplevelse for mig.
Fysikere har sagt, at tidsrejser
er teoretisk umuligt,
fordi termodynamikkens 2. lov siger, at tid kun bevæger sig fremad,
for ikke at nævne kvantedivergenser,
hvor man har lukkede tidslignende kurver,
men nu er du og jeg ved at finde ud af,
hvordan man rent faktisk gør det.
Det er helt vildt og fantastisk.
Forstår du, hvor stor en opdagelse det er?
Ja, det er ret behændigt.
Det er overvældende.
Jeg tror, jeg har styr på første del herovre.
Se, nogle af tegnene i hans kode bruges igen og igen.
Det kan være længde- og bredde- gradskoordinaterne for hans gård.
Jeg tror, du har ret.
Og her er månecyklusserne.
Det betyder, at disse to værdier må være
måned og dag for foldningens tilsynekomst.
Det betyder, at vi bør fokusere på værdierne fire tegn over,
da vi ved, at de to første står for et og ni.
-Som i 1999. -Bingo.
Okay. Sådan.
Næste foldning sker...
den 25. juli...
år 2006.
Det er først om syv år.
Syv år?
Okay.
Så I kan godt bo her i noget tid.
-Men... -Syv år?
Vi kan ikke blive her i syv år.
Det er komplet uacceptabelt.
-Ideelt set, nej. -Gør det igen.
Dobbelttjek det. I tager fejl.
Beklager, okay.
Men vi tager ikke fejl.
Rend mig, okay.
Hvad!
TIRSDAG, 1. NOVEMBER 1988
Tekster af: Elisabeth Brinch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen