Du er allerede historiens eldste president,
og jeg husker at president Kennedy måtte gå flere døgn uten søvn
under Cuba-krisen.
Er det noen tvil om at du vil kunne fungere under slike omstendigheter?
Ikke i det hele tatt. Alder skal ikke være et tema i valgkampen.
Jeg kommer ikke til å utnytte, for politiske formål,
min motstanders unge alder og uerfarenhet.
Erin Tieng, du har blitt sitert på at moren din og Missy trenger deg hjemme.
Beklager å rette på deg, men det var ikke det Missy sa.
Riktig. Missy sa, og jeg siterer:
"Jeg ba deg ikke om å være en martyr."
Det er urimelig. Da pappa døde, var det ingen andre.
Mamma kunne ikke engang balansere sjekkheftet.
Sa moren din:
"Erin, du må ta vare på oss for alltid"?
-Det var ingen andre. -Og nå er du død.
-Hva? Jeg er her. -Du er død, Erin.
Du sto der og så på, akkurat som med alt i livet ditt.
-Det var da du trengtes. -Nei.
Jeg kunne ikke gjøre noe.
Erin! Våkn opp.
Vi er framme.
Våkn opp. Kom igjen.
Det burde være her et sted.
-Det er ingenting her. -Det er masse her.
Dette er fabrikkens parkeringsplass.
Brandman-familien kom vel ikke hit så ofte.
Mac, alt dette er stengt, akkurat som det var i 2019.
Hva eller hvem er her fremdeles?
Hva i helvete er det?
-Det er her. -Er du sikker?
Hva skjer? Du må være lille Tiff.
Bare Tiff.
-Er du store Tony? -Ja.
Gi meg hånden din.
Hva skal du gjøre med dem?
Musikken og lysene var helt ville.
Herregud!
Gå ned gangen og til venstre.
Hva i helvete?
Avisjentene
Greit. Vent her. Jeg går til scenen for å finne meg.
Nesa di.
-Fanken! -Alt i orden?
Fjern hendene, psykopat!
Det går bra.
-Ikke noe toalettpapir. -Ok, det er ekkelt.
Unnskyld meg.
-Ikke vann heller. -Disse menneskene er dyr.
Jævla KJ. Flaks for henne at jeg holdt tilbake.
Jeg ville ha rundjult henne.
Hva er galt med henne?
Det ene øyeblikket kommer hun
og det neste slår hun meg i ansiktet.
Den jenta er gal.
Hei, hør på meg. Du takler alt dette veldig bra.
-Mac... -Nei, jeg er seriøs.
Rocky Balboa må ta seg sammen
og godta situasjonen som oss andre.
Vi har nok problemer
uten at hun går amok når det blir ubeleilig.
-Mac? -Ikke begynn du også.
Kan du bare se ned?
Nei.
Ja, ja.
Du ser bra ut.
Vi ville være forsiktige
så vi ikke trekker gamlegarden til våre fremtidige jeg igjen.
-Vi vil være forsiktige... -Hei. Det går bra.
De var ikke klar over at dere er flere enn to,
og det var så mange lik de fant,
så de dro uten å innse at dere er her.
Ja, jeg antar det.
Ville det ikke være naturlig at de ikke lenger er ute etter dere da?
Jo.
Jeg antar det.
Du tar alt dette veldig bra. Jeg må innrømme at det er litt...
Gjør jeg det? Jeg antar det.
Nåværende teorier om romtidens kvantegeometri
antyder at det eksisterer traverserbare ormehull gjennom tiden,
så det gir bare mening at dere reiste gjennom et ormehull for å komme hit.
Så rart.
Hei, du har vært gjennom mye.
Du ser utslitt ut. Vil du sove hos meg?
Ja. Men jeg må finne de andre jentene jeg kom med.
Finnes det andre tidsreisende?
Der er hun!
-De lysene var helt ville, Tiff. -Du eier, Tiff.
Snakkes, Tiff.
Det er veldig vanskelig å tro at du faktisk vokser opp og blir sånn.
Ja.
Hun ser ganske speisa ut, ikke sant?
Nei. Jeg mener, du er festens midtpunkt.
Ditt fremtidige jeg virker veldig kul.
Mine stakkars tidsreisende skatter.
Kom hit.
Alle sammen, kom igjen.
Kom igjen.
Du også.
La oss få dere til sengs.
Bra gjort. Akkurat som mamma gjør det.
Ja. Men vi gjør det bedre.
Liker du det?
Det er... kult.
Ikke det du forventet?
Jeg bare lurer på hvorfor vi fortsatt er i Stony Stream.
Ja. Jeg skjønner hva du mener.
Men mye har endret seg her siden det du husker.
Mye. Du får se.
Jeg tviler ikke.
Vent, er dette... Holdt vi avslutningstalen?
-Er du virkelig overrasket? -Egentlig ikke.
I morgen. Det er sent. Du trenger skjønnhetssøvnen din.
-Beklager. -Det går bra.
Jeg ligger på divanen.
Er du sikker? Jeg kan flytte dem.
Lover. Drøm søtt.
Hei, KJ?
Tror du vi kan stole på henne?
Du mener om vi kan stole på deg?
Glem det.
Glemt.
Er du sulten?
Jeg er skrubbsulten.
Hei, hvor er KJ?
Hun sa hun trengte litt luft.
Jeg dro på butikken.
Jeg husket at vi liker Pop-Tarts med blåbær,
uten glasur.
Og Rice Krispies...
Du er en knupp.
Jeg lå og tenkte i natt,
og jeg har en teori som kan forklare
hvordan dere reiste gjennom tiden, hvorfor jeg ikke husker det,
og hvordan vi kan få dere tilbake.
-Du har en teori? -Jepp.
-Jeg tror jeg klarte det. -Ja vel?
Du vet alt dette fordi du er en slags danse-DJ?
Nei, jeg utledet en hypotese fordi vi gikk på MIT.
Dessuten er jeg lysdesigner.
Massachusetts Institute of Technology?
Klarte det.
Har dere sett KJ?
-Hun gikk en tur. -Hun sa hun måtte klarne tankene.
Jeg ga henne rene klær og penger i tilfelle hun ville ha donuts.
Jeg vet ikke om hun burde være der ute alene.
Hva om gamlegarden returnerer?
Slapp av, det går bra. Ikke sant?
Helt klart. Dere har reist gjennom tiden. Hun takler nok
å sitte på en benk i noen minutter.
Bra. Kanskje hun blir litt mer avslappet.
Kan jeg hjelpe deg?
Ja. Jeg vil gjerne se Kubrick-filmen.
Ok. Vi begynte å vise 2001 for omtrent 20 minutter siden.
Greit. Takk skal du ha. Beklager.
Du har bare gått glipp av apene.
Jeg kan selge deg en billett hvis du vil se den.
Ok, greit.
De fant virkelig tonen.
Tiff har alltid vært forelsket i seg selv.
De møttes nettopp. Gi det tid.
Jeg gikk gjennom Larrys dokumentasjon, og han ser ut til å ha notert
hvert lokale tilfelle av ormehullsåpninger,
som den dere brukte for å reise gjennom tiden.
Har du funnet ut når den neste dukker opp?
Ditt yngre jeg aner ikke.
Jeg mangler noen datapunkter for å tyde dato og plassering.
Ja, selvfølgelig rævkjører Larry oss igjen.
Nei.
Der har vi det. Larry kan si oss hva vi mangler.
-Han er død. -Nei, det er han ikke. Ikke akkurat nå.
Snakker vi virkelig om dette akkurat nå?
-Vi må dra til den dumme gården hans... -Dårlig idé.
Erin burde aldri måtte se ham igjen.
Du burde heller ikke være så ivrig, siden han fikk deg til å se ut som en idiot.
Ta det tilbake. Jeg er ikke en idiot.
Slapp av, alle sammen.
Ideen min er den beste vi har, og det vet dere.
I 99 er nok Larry den eneste som kan dekode
hvor det neste overlappet skjer.
Og med mindre dere to har en bedre idé...
Den fyren er en dritt.
-Hva skjer? -Jeg sa ikke...
-Skatt. -Du skulle kjøre meg til jobben.
Ja, noe dukket opp.
Jeg er litt opptatt.
Hva da? Sitter du barnevakt?
Jeg tenkte du kunne ta bussen eller noe.
Vel, kult. Takk.
Du er vel sint fordi jeg ikke kom i går kveld.
Hvis du tror jeg brydde meg om hvor du var...
Hvor er gården?
Omtrent 20 minutter unna, via rute 183.
Greit, la oss dra.
Hei, vent. Hvilken gård?
Vi må ta Wembley til motorveien for å komme til 183.
Så vi passerer butikken.
Kult.
Klarer dere dere her?
Jeg antok at dere ikke ville bli med.
Nei. Jeg vil ikke bli med.
Flott. Fjernkontrollen til TV-en er på stereoskapet.
Ikke rør stereoen eller spillkonsollen.
Det er mat i kjøleskapet. Kom igjen.
-Skal vi spille videospill? -Ja.
Den fyren luktet vondt.
Så du jobber i en platebutikk?
Jeg selger eksklusive vintage-vinyl.
Og jeg kommer til å bli en halvtime forsinket.
Er noen sint på meg?
Kom igjen, du vet at jeg ikke mente det jeg sa om i går kveld.
-Ringer deg i kveld? -Vi får se.
Du vet at du ikke kan forbli sint på meg.
Hvorfor oppfører du deg sånn med ham?
På hvilken måte?
-Dumt? -Ja.
Det er egentlig ganske smart, når man tenker på det.
Han var forbanna og jeg glattet over det.
Ved å endre den du er?
Vel, du kommer til å lære at det faktisk er smart
å noen ganger te deg på en bestemt måte for å få det du ønsker.
Hva vil du ha av ham?
Du vil forstå det når du blir eldre,
men det er bare bedre å holde ting tilfredsstillende.
Enkelt, vet du.
Mindre bryderi for meg hvis jeg ikke trenger å tenke så mye på ham.
Men han er kjæresten din.
Hvordan er det et ekte forhold?
Vel, det er det egentlig ikke.
Jeg ville ikke sagt "kjæreste".
Russ og jeg er helt forskjellige mennesker.
For det første har han ingen driv. Null ambisjoner...
Ja, han bor fortsatt i Stony Stream.
Disse nelliksigarettene er noe tull.
Hallo.
Hallo?
Er det noen der?
Hallo?
Jeg ville bare...
...høre stemmen hennes.
Jeg skjønner.
Vil du ringe Dylan?
Huset ditt er der sikkert ennå. Du kan ringe foreldrene dine også.
Jeg håper jeg aldri må snakke med faren min igjen.
Og Dylan er sikkert på medisinstudiet.
Jeg tviler på at han kom hjem på sommerferie.
Og hva med ditt fremtidige jeg?
Hva med det?
Dylan i 2019 må ha fortalt deg noe om deg selv.
Ja.
Det er bare det at...
...jeg også går på medisinstudiet...
...men det er for dyr.
Veterinærskolen?
Ja, nettopp.
Jeg vil visst hjelpe dyr eller noe.
-Den er i Florida. -Jøss.
Så du ble også ganske kul som eldre.
Jeg er glad på dine vegne.
-Du er heldig. -Jeg vil ikke si det.
Hei.
Jeg har en vill idé.
Dette er nærme nok.
Tror du at du får se 99-selvet ditt der inne?
Jeg håper det.
Noen må forhindre at mamma og Missy dreper hverandre.
Hva slags veterinær blir du?
Du vet hvordan det er.
De lærer deg først hvordan man behandler forskjellige typer dyr.
Men hester er min spesialitet.
Jeg drar hovedsakelig til dem, til deres staller.
Men jeg har også et eget sted de kan komme til
mens jeg pleier dem.
-I Florida? -Nei, det er etter skolen.
Broren min liker visst å besøke med jentene sine,
så de kan komme og klappe hestene, mate dem med gulrøtter og sånt.
-Jeg er utenfor, Missy. -Kommer straks.
Hun ser godt ut.
Ja. Men ikke la det lure deg.
Missy forstår henne slettes ikke,
og hun kommer til å stikke når som helst.
Og mamma kommer til å bli syk.
Takk skal du ha.
Takk, hyggelig å se deg. Du ser så godt ut.
Så la oss dekke på inntil videre, og så se hva vi har.
Perfekt.
Hei, det er tøft.
Føles som om hele verden burde stoppe når man ikke er der.
Men den fortsetter videre uten deg.
Og det suger skikkelig.
-Du er så pen. Så fin du er. -Takk skal du ha.
Det skjer mye under overflaten som man bare ikke kan se.
-Vil du gå? -Nei.
Vi kan vente litt til.
-Det ordner seg. -Ja.
-Vær rolig. -Jeg vet det.
Hei, der. Hvordan har dere det denne fine ettermiddagen?
Kan jeg hjelpe dere?
Jeg vil ikke spille spill med deg.
-Unnskyld? -Vi er med i STB-Undergrunnen.
Ja, dere må ha kommet til feil sted, så...
Slapp av, du kan stole på oss.
Vi vet om Heck og Naldo og hele tidsspranget.
Faktisk vet jeg planløsningen på hver bygning på denne gården,
og jeg kjenner deg.
-Hun kom fra fremtiden. -Er det noen der ute?
Vent litt, bestemor. Jeg henter bare noen verktøy fra låven.
-Vær forsiktig. -Alltid. Hei!
Hei! Du kan ikke bare...
Ikke gå inn dit!
Selvfølgelig, den er her ikke ennå.
Hvordan kommer vi oss hjem nå?
Hva ser dere etter?
Du ville ikke trodd meg.
-Dere to må fortelle meg... -Vet du hva dette er?
-Jeg har en helt lik. -Rettelse: Dette er den.
-Dere er virkelig fra fremtiden. -Bare henne.
Kan jeg få se?
Dette er min håndskrift. Det er så mange oppføringer.
Se på dette. Herregud, hvor mange års arbeid er dette?
Mer enn tjue.
Jeg har bare registrert to overlapp akkurat nå.
Dette. Dette er overlappet da jeg først møtte Standardtidsbekjemperne.
Heck og Naldo, du kjenner dem?
-Ja. -Dette her
var da de etterlot meg som en del av Undergrunnen.
For å avvente ordre.
-Du er en ny rekrutt. -Omtrent 18 måneder, men jeg antar...
Jeg antar at det skjer mye mer.
-Visst faen. -Larry, vi trenger din hjelp.
Hva om dette er et knep
av gamlegarden for å avsløre meg?
-Fordi vi ikke skjøt deg. -Dere trenger koden min.
Du skal gi meg koden, for du skylder meg mye.
-Hva mener du? -Du forrådte meg og vennene mine,
fire 12 år gamle jenter.
Og da du lovet å ta oss med hjem,
forlot du oss fanget her i 1999,
og en kvinne døde.
-Noen døde? -Vi ba ikke om dette,
men nå er vi her, i en tilfeldig tid som ikke er vår,
og hvem vet om vi noen gang kommer hjem, alt på grunn av deg.
Så gi oss chifferet, for bare det å se deg igjen,
enn si måtte be deg om hjelp,
gjør meg kvalm.
Ok, følg denne formelen,
så vil dere kunne dekode koordinatene.
Nei, jeg er en god person.
-STB, vi er de snille. -Jeg vet ikke hvem du er i 2019,
men akkurat nå virker du... grei.
Jeg er det. Virkelig.
Da har du makten akkurat nå til å endre noe til det bedre.
Takk skal du ha.
Jeg skal ikke gjøre det mot dere.
Det jeg gjorde. Jeg skal ikke skade noen,
og jeg vil gjøre hva som helst for å se til at det aldri skjer.
Jeg håper det er sant.
Larry, vennen. Hvor er du?
Kommer, bestemor.
Hei, hvordan kan jeg kontakte dere igjen hvis jeg trenger det?
Du vil ikke det.
Vi er Tiffany Quilkin. Vi står i telefonkatalogen.
Noen ting forandrer seg visst aldri.
Stony Stream henger fortsatt opp de samme bedritne dekorasjonene.
Du skjønner det ikke.
Hva er det å skjønne?
Bare det å virkelig vite når du skal dø.
Det tukler med hodet.
Man glemmer det en liten stund,
og så når man husker det,
kan jeg bare ikke la være å tenke...
...hva er poenget?
Du har i det minste mange år igjen.
Det blir ikke bedre for meg, Mac.
Selvfølgelig forstår du ikke.
Du har en spennende fremtid foran deg.
Med broren din og å bli veterinær,
og se niesene dine vokse opp.
Herregud! Kan du holde kjeft?
Hva vil du? Vil du ha en trist middelaldrende fremtid?
Høres bra ut.
Hei, jeg har det.
Kan du ikke bare la være å gå inn i en svær jævla robot i 2019
på et kamikazeoppdrag?
-Så er problemet løst. -Du er en jævla drittsekk.
Du sier ikke det, ditt geni.
Du og KJ fortjener hverandre.
Dra til helvete.
Jeg skal kjøpe godteri.
Hallo.
Hei, kult. Du kom! Jøss, har du vært her i hele dag?
-Nei, jeg så bare den siste. -Hvorfor kom du ikke og satt med oss?
Jeg kom hit sent, og jeg ville ikke plage dere eller noe.
Ok, så hva syntes du om den?
Først var jeg litt forvirret, men så bare...
-Jeg sluttet å tenke så mye på det... -Ja.
...og jeg hørte på musikken,
og så på det som var på skjermen, og det var virkelig vakkert.
Det er en film man ikke kan tolke logisk,
man må la opplevelsen skylle over en...
-Ja. -...ikke sant?
Når skjønte du det?
Hva da?
Jeg... bare...
Når skjønte du
at du er en som liker...
...filmer?
Sånne som disse,
jeg mener, hvordan visste du
at du var en som hadde sånne følelser om...
Om filmer?
Vel...
Den gode nyheten er at alle går fram i sitt eget tempo,
og det kan være overveldende,
men alle har sin egen reise, vet du.
Mange kommer ikke til å forstå det til å begynne med,
men man finner en film som man virkelig føler seg knyttet til,
og det føles virkelig bra.
Man prøver bare å lytte til det.
Hei, vil du ta en kaffe med oss nede i kvartalet?
KJ og jeg tenkte å droppe Barry Lyndon uansett.
Jeg må gå.
-Hei. -Hei.
Stolt av deg.
Den stakkars fyren var nesten på randen av tårer allerede.
Jeg er stolt av oss.
Jeg mener, vi gjorde alt vi bestemte oss for.
Toppelev i klassen vår, og uteksaminert ved MIT.
Vel, teknisk sett ble vi ikke uteksaminert.
Hva? Jeg forstår ikke.
Du sa at du gikk på MIT. Det var det du sa.
Vi gikk der, vi bare...
-...sluttet andre året. -Vi droppet ut?
Herregud. Vi droppet ut.
MIT er ikke det du tror det er.
Det stedet hadde ingenting å lære oss.
Men da jeg først kom dit, var jeg i himmelen.
Jeg husker at jeg utforsket skoleområdet med mamma.
Det var storartet. Men så begynte virkeligheten å melde seg.
Blikkene og kommentarene, og dessuten var det så stivt.
Det var ikke rom for å gjøre noe utenfor boksen.
Det var én måte å gjøre det på, og jeg orket ikke mer.
Det fungerte for Steve Jobs og Bill Gates, så hvorfor ikke for meg?
Fungerer dette for deg?
Visst pokker.
Og jeg begynner å bli fornærmet av at du ter deg som om det ikke burde det.
Jeg tar mine egne avgjørelser og gjør mine egne prosjekter.
Som hva da?
Som en utdannings-startup på Internett
vi er i ferd med å utvikle.
Vi skal bryte barrierer og forandre sinn
på en måte som aldri har blitt gjort før.
Utdanning, som i en skole?
Som et institutt?
Det er planen. Det er opp til oss å gjøre suksessen virkelig.
-Ikke sant? -Ja.
Jeg har god grunn til å tro at vi vil lykkes bra med dette.
Jeg også.
Hei.
Glad du er tilbake. Det var en lang tur.
Føler du deg bedre?
Ja.
Vi har gjort god fremgang med notatboken.
Vi har nesten dekryptert hele Larrys kode,
så vi kan finne overlappet som tar oss til 1988.
Jeg vil ikke ha noe å gjøre med noe som har med Larry å gjøre.
Jeg går ut og tar en røyk.
Hei. Knabbet du nelliksigarettene mine?
-Flott. -Du må unnskylde dem.
Alle sammen.
Unnskyld.
Jeg så meg selv mens jeg var ute.
Hva er rapporten?
Fikk du en kabriolet av foreldrene dine til 16-årsdagen din?
Ja,
huset og bilene og klærne
ser fine ut fra utsiden,
men noen ganger må man se litt dypere, og det er bare...
Det hele er veldig forvirrende.
Men jeg ser glad ut nå.
-I fremtiden. -Det er bra.
Det er bra å være glad.
Ja.
Jeg vet vel egentlig ikke så mye om livet hennes.
Men jeg vet at hun er i New York, og hun vil lage filmer,
og...
...jeg tror...
...kanskje hun ordnet opp i noen ting.
Jeg tror kanskje...
Jeg tror kanskje hun er...
...eller...
...jeg antar...
...at jeg muligens er...
Vet du hva som skjer med meg?
Jeg dør.
Jepp.
Hjernekreft.
Jeg kommer meg helt til 16.
Kult, ikke sant?
Død om fire år.
Dylan sa det i 2019.
Fiffig nok tror jeg at det at jeg døde fikk ham til å skjerpe seg.
Han vokste opp og ble en fantastisk lege,
en familiemann.
Jeg er begravd, men han fant skatten.
Det er rart.
Når ting går veldig dårlig,
sier jeg alltid til meg selv at jeg skal holde ut,
for alt kommer til å bli annerledes når jeg blir stor.
Så snart jeg fyller 18, forlater jeg det bedritne huset mitt
og kommer meg langt vekk fra Stony Stream.
Og bare å tenke på det gjorde det greit.
Det spiller ingen rolle om alt er dritt akkurat nå,
for en dag kommer det til å bli så bra.
Det er bare pisspreik.
For det blir aldri bedre.
Dette er alt.
-Ikke si det til de andre. -Hva? Hvorfor ikke?
Fordi...
Fordi jeg ikke vil at de
skal se på meg på samme måte som du ser på meg akkurat nå.
Dette er en unik opplevelse for meg.
Jeg mener, fysikere har sagt at tidsreiser
teoretisk sett er umulig
fordi termodynamikkens andre lov sier at tiden bare går fremover,
for ikke å snakke om kvantedivergenser
hvor man har lukkede tidsliknende kurver og sånt,
men nå er du og jeg i ferd med å finne ut
hvordan det faktisk gjøres.
Det er helt sprøtt og fantastisk.
Skjønner du hvor stor denne oppdagelsen er?
Ja, det er ganske stilig.
Det er helt ufattelig.
Jeg tror jeg har funnet ut den første delen.
Noen av tegnene i koden hans blir brukt om og om igjen.
De kan være gårdens bredde- og lengdegradskoordinater.
Jeg tror du har rett.
Og her er månesyklusene.
Jeg tror det betyr at disse to verdiene må være
måneden og dagen overlappet skjedde.
Det betyr at vi må fokusere på verdiene som er fire tegn bort,
siden vi vet at de to første står for én og ni.
-Som i 1999. -Bingo.
Ok. Her har vi det.
Neste overlapp er...
...25. juli...
...2006.
Det er først om sju år.
Sju år?
Ok.
Dere kan bo her en stund.
-Men... -Sju år?
Vi kan ikke bli her i sju år.
Det er helt uakseptabelt.
-Det er ikke ideelt. -Gjør det igjen.
Dobbeltsjekk det. Dere må ta feil.
Jeg beklager.
Men jeg tror ikke vi tar feil.
Til helvete med dette.
Herregud!
THE CLEVELAND PRESERVER TIRSDAG 1. NOVEMBER 1988
Tekst: Audun Magnus Moss
Kreativ leder Gry Impelluso