"Hvor kom jeg fra og hvor skal jeg?
"Det er det store, ufattelige spørsmålet.
"Det er det samme for oss alle.
"Og vitenskapen har ikke noe svar på det",
sa Max Planck,
og han har rett, for til syvende og sist er det ikke opp til vitenskapen,
eller lærerne våre, og ikke engang foreldrene våre.
Beklager, mamma og pappa.
Bare vi, medelever i avgangsklassen 1994,
kan avgjøre hvem vi blir.
Her er et annet uttrykk som jeg er glad i:
"Rundstykker er rundstykker, og toll er toll.
"Og hvis jeg ikke får toll, spiser jeg ikke rundstykker."
Lille John sier disse ordene ved tollbroen.
Fordi suksessen til levebrødet hans
er direkte knyttet til suksessen i livet hans.
Vi har også friheten til å velge yrker som er så viktige
at vi kan svare rungende på spørsmålet: "Hva skal jeg bli?"
Svarer vi godt, vil disse valgene mate oss,
nære oss og fullbyrde oss.
Gjør det halvveis, så får du ingen rundstykker.
Så velg med omhu, avgangsklasse 1994,
for "med stor makt kommer stort ansvar".
Det er fra Spider-Man.
Hva er klokka?
Hvor skal dere?
Ikke tenk på det.
Åpne gaven din.
Vi kjøpte en gave. Faren din og jeg... Kjære, sørg for at dette er i fokus.
Ser du den?
Du trenger den til de kalde vintrene i Cambridge.
Den er fin, mamma.
Sju år til.
Avisjentene
TROLLMANNEN FRA OZ
Det er bare så forferdelig, jeg...
Herregud! Vi kan ikke gjøre noe med det,
så bare finn en måte å holde kjeft på.
Mac, jeg er glad du fortalte meg det.
Jeg beklager at det kom feil ut.
Men syns du virkelig ikke at vi skal fortelle det til noen, som...
Det trenger ikke være Erin og Tiff, men i det minste en voksen.
Og hva hjelper det?
Se det for deg.
Og fortell meg hva du tror skjer hvis vi gjør det.
Jeg vet ikke.
Men du kan få medisin og behandling og...
-Fra hvor da? Sykehuset? -Ja, kanskje.
Ja. Forutsatt at de ikke institusjonaliserer meg
når jeg prøver å forklare hvem jeg er,
og forutsatt at de ikke har en journal om at jeg
døde der,
hva kan jeg forvente da?
Måneder med grusom cellegift som ikke fungerte for syv år siden.
-Mac. -Til helvete med det.
Men kanskje du ikke har det ennå.
Hjelper det ikke å fange opp kreft tidlig?
-Vi kan ikke la være å gjøre noe. -Jo.
-Vi gjør det akkurat nå. -Mac!
Hvis vi ikke gjør noe, er det å gjøre noe,
nemlig å la det verste skje.
Vel, kanskje du burde ha tenkt på det
før du dro meg ut av 2019 og vekk fra legebroren min.
Mac, det er urimelig. Ok?
Jeg så den damen. Hun var hjemme hos broren din.
Hør her, jeg vet det.
Ifølge Dylan
var det ingen garanti for at han kunne behandle den uansett.
Det er som om det skjer,
men det er nesten umulig å tro.
Det føles ikke engang ekte.
Da er kanskje det det første steget.
Sørge for at du føler at det er ekte,
så du tar det på alvor, Mac.
Hvordan kan vi gjøre det?
Zoom inn, kjære. Hundre prosent.
Sånn, ja. Det er sånn jeg liker det.
Ok.
10.45.
Herlig.
Ser du på den allerede?
Hva da? Det er mitt liv også, ikke sant?
Ville ikke du vært nysgjerrig?
Dette er som suksessporno.
Æsj! Jeg vet ikke engang hva det skal bety.
Jeg er stolt av oss.
Du er både vakker og elegant.
Den jenta er full av dritt.
-Hva snakker du om? -Har du god tid?
Sju år.
Denne talen er fantastisk.
Vi er toppelev og i ferd med å gå på MIT.
Jeg ser en av drømmene mine gå i oppfyllelse.
Selv om pappas filming gjør meg svimmel.
Den jenta i videoen...
...vil snart kollidere med virkeligheten.
Hvem er du nå?
Hør her, vennen din har rett.
Dere kommer til å være her litt lenger enn vi begge trodde, så...
La oss ta en liten tur på kafeen.
Men du har en kaffetrakter her.
Skal vi kjøpe med noe til deg?
De har ganske gode muffins og kanskje bagels, tror jeg.
Ellers takk.
Vi har også Pop-Tarts, hvis du vil ha en.
-Jeg gir deg ikke regler. -Det høres sånn ut.
Hvorfor er det bare gamle møbler her?
"Grenser" er kanskje et bedre ord.
Det er som et rart studenthus, men inne i en restaurant.
De tre store. Én: Ikke snok i sakene mine uten å spørre.
To: Soverommet er forbudt område.
Tre: Hvis det henger et håndkle på døren, så bank på.
Hvorfor det? Fordi du kanskje er naken?
Æsj.
Bare bank på.
Ok, mamma.
JEG VET IKKE, DET BRYR MEG IKKE, OG DET GJØR INGEN FORSKJELL
Det er en rar måte å se ting på.
Hva om jeg fortalte deg at det er en helt grei måte å se ting på?
At det ikke finnes ett riktig svar når det gjelder følelser.
Det er å hente mye fra et kaffekrus.
-Hva er det? -Du er så fokusert på hvem du burde være
og hvordan du kommer deg dit at du ikke aner hva du egentlig liker,
virkelig ønsker eller hvem du egentlig er.
-Kan du slutte? -Himle med øynene hvis du vil.
Husk at jeg er deg, så jeg vet allerede svaret.
Ok, store og mektige Oz, hva med dette?
Jeg vet akkurat hva jeg vil.
Jeg vil vekk fra Stony Stream.
Jeg vil gå på MIT, noe vi gjør.
Og ideelt sett vil jeg få et stipend eller forskningsstipend for å gjøre noe...
-Jeg vet ikke, banebrytende... -Det er Carols drømmer.
Du mener mamma? Kom an...
Akkurat nå tenker du at suksessen
vil gjøre deg hel og få deg til å føle deg annerledes.
Men jeg kan fortelle deg at du bare kommer til å være deg når du kommer dit.
Du kommer til å være meg.
Mamma er smart. Hun vil at jeg skal være uavhengig og gjøre mitt beste.
Selv om det betyr å gå glipp av alt som skjer
fordi du er så fokusert på fremtiden?
Er det virkelig det du vil?
Å leve for andres godkjenning?
Er ikke mamma stolt av deg?
-På grunn av håret ditt? Hva har du gjort? -Du misforstår meg.
Det jeg forteller deg er bra.
Det betyr at du har tid.
Tid til å danse.
Tid til å leke og date et par idioter.
-Som Russ? -Nettopp.
Russ og jeg skal ikke gifte oss og få barn og boliglån.
Det er bare... gøy.
Det er bra å ha det gøy.
Mer enn det. Det er viktig å ha det gøy.
Det er viktig å ha ekte venner.
Det er en avslutningstale noen burde holdt.
Jeg har det gøy.
Jeg har venner.
-Hva da? -De er kollegene dine.
Hvorfor sier du alt dette?
Du har gjort noe, du?
-Hva skjedde? -Jeg...
Jeg bare...
Jeg vil at du skal ha forspranget som jeg ikke hadde.
Og ærlig talt er jeg sjalu.
Jeg måtte komme i 20-årene før jeg innså dette.
Og se på meg nå.
Ja, mamma må være overbegeistret.
Det er ingen enkel måte å si dette på, men hun er ikke den du tror hun er.
Du elsker å klandre mamma for problemene dine.
Du er adoptert.
Slutt. Det er ikke morsomt.
Det er ikke noe å bli opprørt over.
Dette er egentlig bra.
-Vi finner det ut i andreåret. -Nei, du kødder med meg...
Carol venter 19 år med å være ærlig med deg om hvem du er.
Du.
Jeg gir deg en gave.
Slutt å kødde med meg.
Jeg tror du vet, innerst inne, at jeg ikke gjør det.
Sikker på at den er her?
Det er her bestemoren min er. Så...
Hva er det?
"RUMPER"
Stilig!
Du havner forresten i helvete.
Nei. Jøder tror at alle kommer til samme sted.
Så...
Bestefar.
Bestemor.
Kusinen min, Rhoda, tante Sally...
Faen.
Det er visst graven min.
Hvordan tror du jeg ser ut der nede?
Jeg mener, er jeg bare bein?
Vel, det spørs hvor god kisten din er.
Men øyeeplene dine er nok definitivt borte.
-Herregud. -Ja. Mark spiser dem først.
Du er helt forskrudd.
Folk merker det ikke fordi du er stille, men du er forskrudd, KJ.
-De begravde deg nok i en kjole. -Slutt.
Jeg bare sier det.
Ikke engang en fullstendig dato.
Ingen bursdag?
Ingen... dødsdag?
Hadde ikke pappa råd til det engang?
Herregud, de må ha hatt dårlig råd.
Det kommer noen.
Kom igjen, la oss gå.
Det er stemoren min.
Hvorfor...
Mac, la oss stikke.
-Dette er den sanne historien... -...om sju fremmede.
Utrolig at du ikke har sett dette.
Moren min lar ikke søsteren min og meg se på MTV.
Det er... sensur.
Hvor gamle er de?
På min alder. Jeg tror de må være minst 18 år.
Søsteren min er 19.
Får hun ikke lov til å se på MTV?
Jeg tror hun går inn i militæret snart.
Hun...
...lærer å fly helikopter.
Jeg skal ta meg en Pop-Tart. Vil du ha?
Har jeg på meg et skilt hvor det står "mat meg med Pop-Tarts"?
Hei, fortell meg det en gang til.
Hvem er dere jenter igjen?
Janice er søskenbarnet til Tiff.
Og hvem er Janice?
Seriøst?
Ja. Kult.
Og dere er bare venner av henne?
Ja, fra internatskolen.
Janice ville vise oss kusinens liv i storbyen
i et par dager.
Så...
Storbyen?
Det er ikke engang Cleveland.
Det er den ene kule delen av Stony Stream,
som kanskje er et halvt kvartal unna...
Herregud.
Hva skjer?
Er du fra 7B? Vi må ha TV-en på så høyt
fordi kjæresten min er tunghørt.
Larry, hva i helvete gjør du her?
Jeg ser etter Tiff Quilkin.
Ingen av dem er her akkurat nå.
Og om de så var det, vil de ikke ha noe med deg å gjøre.
Ingen av dem?
Du er en av dem, ikke sant?
Kjenner du denne fyren?
Jeg må vise deg noe.
Vær så snill.
Om jeg ikke er tilbake om fem minutter, så ta med et balltre.
Jeg har ikke noe balltre.
Kommer den eldre Tiffany tilbake snart?
Etter at de besøkte meg, skjedde det noe rart.
Jeg så deg dø for to dager siden. Visste du det?
-Hva? -Du ble skutt med laser av gamlegarden.
Helt pulverisert.
Uansett. Man høster det man sår, antar jeg.
Vent litt. Jeg vet at mye rart
skjer i fremtiden, men det har ikke skjedd ennå.
Så jeg mener...
...det lar seg ordne?
Kanskje. Kanskje ikke.
Jeg vil gjøre det rette.
Jeg bare...
Alt STB fortalte meg...
Dette...
Dette er det rette!
Hvordan kan jeg... Det må være en grunn.
Jeg mener... Herregud!
Det går bra.
-Bare... -Brent opp umiddelbart? Herregud!
Fy faen!
Beklager.
Ok? Bare... Alt dette har vært veldig vanskelig
for alle, og jeg mente det ikke.
Dør jeg ikke?
Jo, jeg bare... Jeg mente det ikke sånn. Å si det så hardt.
-Så jeg dør? -Ja.
Du...
Er det sykkelen min?
Er det det?
Det er vanskelig å beskrive det, men den falt ut av et
slags rapende søppelhull, som en slags revne.
Som overlappet Heck og Naldo bruker,
men mindre, liksom fillete og ødelagt.
Et overlapp?
Og det er fortsatt på gården?
Vet du om gården min?
Jeg var der.
Tre dager siden.
Ja. Det er i åkeren.
Vis meg det.
-Jeg vil se det. -Er du sikker på det?
Jeg stoler nesten ikke på meg selv etter det du nettopp fortalte.
Hva skal du gjøre?
Drepe meg to ganger?
Den er perfekt. Jøye meg, skatt.
Du er så vakker.
Jeg vet ikke, mamma. Er den for mye?
Hallo?
Overføring sikker. Identitetskode.
Bekreft. Blå. Andre merke.
Blå-rød. Rød. Blå. Bekreft.
Hvorfor ringer du meg?
Jeg er en nødkontakt på nivå åtte.
Beskriv det. Farge, omtrentlig diameter, form.
En kopp kaffe?
Med avfall fra en annen tidslinje?
Ok.
Har du en reisende?
Flere reisende?
Herregud! Du mener det.
Barn?
Hvor er du?
Hvorfor kom hun med blomster til meg?
Hun, av alle mennesker?
Halve tiden jeg kjente Alice,
hadde hun sluknet på sofaen før jeg kom hjem fra skolen.
Når hun ikke kranglet med faren min, var hun borte
i flere dager uten noen forklaring.
Det så knapt ut som hun la merke til Dylan eller meg,
med mindre vi stjal sigarettene hennes eller noe.
Og nå er det hun som husker bursdagen min?
Har du bursdag?
Jepp, 5. juli.
Jeg er Kreps.
Er ikke det herlig?
Vel, kanskje hun endret seg?
Broren din gjorde det.
Jo.
Han nevnte noe om det.
At hun var veldig ålreit da jeg ble syk.
Men jøss...
Blomster.
Vel...
Da jeg så meg selv på den festen,
var jeg først veldig lei meg, fordi det ikke var det jeg forventet.
Men kanskje jeg ikke kunne se meg selv slik alle andre rundt meg kunne.
Så kanskje det er sånn...
-Pokker! -Pass opp!
Mac.
Løp.
La oss dra tilbake til de andre.
Vil du høre noe fantastisk?
Hør på denne.
Vi skal bruke de neste sju årene på å åpne opp din verden.
Dette er Whitney Houston.
Kan du tro det?
Hun er fortsatt god!
-Er du gal? -Hva?
Tror du jeg bryr meg om Whitney Houston akkurat nå?
Planen din var å kjøpe meg en scone, si at jeg er adoptert,
og så skulle vi komme hjem og høre på en sang?
Det er hele poenget.
Du hadde ikke gjettet
at det var hun som sang Saving All My Love For You.
Hør her, jeg vet at dette er vanskelig,
men det blir lettere i det lange løp.
Jeg hater deg for at du fortalte meg det.
Hei, jeg skjønner det virkelig.
Jeg tror ikke vi kan hoppe over smerten,
men jeg tror du kan gå gjennom dette raskere enn jeg gjorde.
Og hvis jeg kan, vil jeg gi det til deg.
Og jeg tror at det vi virkelig må "bevege oss gjennom", er dette.
Det rare håret,
den lysflimrende datamusikken, festingen.
Du bestemte deg for å være sånn, ikke mamma.
Og det varer ikke.
Det er en fase.
Så det vil jeg gi deg.
Ok, 12 år gamle meg.
Jeg er ikke bare 12, bare så du vet det.
Jeg har vært i fremtiden. Og i fremtiden er vi ikke dette.
Møtte du meg?
I 2019?
Nei, men jeg undersøkte litt.
-Vi har et institutt. -Et institutt?
-Hva slags institutt? -Jeg vet ikke helt.
Vi var der ikke lenge nok til å finne ut mye,
men det virket etablert.
Etablert.
Det var ikke instituttet for lysflimrende datamusikk
og å sove til kvart på elleve.
Du langer ut.
Selvfølgelig. Jeg også.
-Gjør det du må. -Herregud!
Og en annen ting: MIT er ikke noen andres drøm.
Det er vår. Din og min.
Jeg har tenkt på det, og jeg bryr meg ikke om hva du sier.
Det er det jeg vil.
Ingen ba meg gå der.
Verken mamma eller andre.
Du husker det ikke, men det gjør jeg. Jeg ønsker det!
Det føles sikkert sånn nå.
Men du aner ikke hvordan MIT egentlig er ennå.
Hva er det da? Hva er det jeg ikke skjønner?
Ting er bare annerledes når man blir eldre.
Nei. Vet du hva jeg syns?
Jeg syns du skal slutte å sose og dra tilbake til MIT.
Og der er Carol igjen.
Registrer deg på nytt. Du kan nok fortsatt rekke høstsemesteret.
-Det skjer ikke. -Hvorfor ikke?
Jeg kan ikke dra tilbake, fordi jeg ble utvist.
Greit?
Jeg visste det.
Alt det tullet du kom med på kafeen.
Du kommer med unnskyldninger fordi du feilet.
Kvinnen som var mitt forbilde, mitt støttesystem,
som belærte meg om sannhet og å gjøre det rette,
var den største løgneren av dem alle. Så nei.
Det hjalp ikke på konsentrasjonen min.
Ikke skyld på mamma!
Jeg er kanskje 12,
men jeg vet at de ikke utviser deg for å være adoptert.
Som du sa, du er bare 12.
Sier du det?
Men jeg står for den jeg er og det jeg gjør.
Jeg skal være ærlig.
Det er den eneste gode sangen på albumet.
Hva skjer?
Hvor er Erin?
Hvem?
Vennen min?
Den kinesiske som var her da vi dro.
-Russ. -Hva da?
Hvor er Erin?
Hun dro.
Hva er det?
Hun dro med en fyr hun kjente.
Larry?
Pokker ta, Russ!
Det går bra. Hun er en av de snille.
Det er her.
Hyggelig å endelig møte deg, forresten.
Håper det fortsatt er her.
Overlapp varer vanligvis ikke særlig lenge.
Hvor er de andre?
Aner ikke.
Du gjorde det rette da du ringte meg.
Jeg bare fulgte protokollen.
Alt dette var ikke her tidligere.
Jeg tror ikke det er et overlapp.
Enig. Jeg har i hvert fall ikke sett noe liknende.
Det likner ikke på det Heck og Naldo kom gjennom heller.
VLASIC - POLSK SYLTEAGURK
HERSHEY'S MELKESJOKOLADE
Dette er en tidsrevne på nivå to.
-Kan man reise gjennom en revne? -Nei, dessverre.
Slapp av. Disse pleier å reparere seg selv
og forsvinne ganske raskt.
Hvorfor er denne her fortsatt da?
Jeg vet ikke.
Men du bør håpe at den forsvinner snart uten at noe annet kommer igjennom.
Hva annet kan komme gjennom?
Ikke noe bra.
Ellers takk.
Kanskje du burde begynne å spise litt sunnere.
Og slutte å røyke, og trene litt.
-Hva er det? -Jeg sykler på jobben.
Vet du hva som går inn på meg med Alice?
Det er bare overraskende.
Hun ville at jeg skulle overleve.
Hvorfor er det overraskende?
Jeg vet ikke, bare...
Kanskje det er som du sa...
Kanskje flere folk
enn jeg trodde mente at jeg var verdt noe.
Jeg syns du er verdt noe.
Og jeg vil at du skal overleve.
Gratulerer med dagen.
Der er dere!
Vi ventet på dere. Vi må dra!
Erin er i trøbbel.
Kom igjen.
Er det Erins sykkel?
Hei!
-Din dritt! -Hun er rett rundt hjørnet.
Hvor er Erin?
Dere. Det går bra.
Det går bra.
Sikker på at alt er i orden?
Jøss. Dette er rart.
Vi så denne fyren bli svidd.
-Det er noe dere må se. -Hei, vi kjenner deg.
Det er dama fra den røde pickupen.
-Hva i helvete foregår? -Hun er fra STB-Undergrunnen, som Larry.
Jeg stikker.
-Vi faller ikke for dette igjen. -Vent. Dere må se dette.
Nå.
-Min TRC-218. -Fy faen!
Er det den med kanal 14 eller 30 krystaller?
-Tretti. -Fy søren.
Tomt for strøm.
Denne var faren min sin.
Så alt dette er fra 1988?
Det er en ganske jevn blanding av ting fra jentenes turer til 1988 og 2019.
Men det er ikke et overlapp.
Sikker på at vi ikke kan reise i tid gjennom den?
Jeg vet ikke engang om man burde røre den.
La oss finne det ut.
Er vi sikre på at det er en...
Ok.
Det var litt fiffig.
Larry! Det er noe her inne.
Larry!
Hva er det som plager henne?
Det er de pokkers kattene!
Se på dette!
Kom an, er det liksom en villkatt i huset?
Det er ikke en katt.
Det er en XK-11 rekognoseringssonde.
Seriøst.
Rekognosering?
Betyr det at den kan se oss?
Jeg er redd for det.
-Pokker, jeg så den ikke. -Ikke!
Denne sonden sender et signal gjennom tidene til lederne akkurat nå.
-Direkte. -Det var det jeg regnet med.
Lederne?
-Gjett. -Den gamle garden.
-Gamlegarden. -Bingo.
Kan du holde øye med den?
Så gamlegarden vet at de er her?
Hva er dette?
Sikker på at det er en god idé? For...
Den... Greit...
Dere bør nok vente i stua.
Følger dette protokollen?
Start klokken, folkens.
-Mener du... -Jeg tipper
det maks tar en time før tropper fra gamlegarden
kommer stormende.
Hva skjer da?
De henretter disse små jentene for brudd på tidsreiseforbudet.
-Greit. -Hva er det?
Det virker litt drastisk. De er bare barn.
Jeg antar at det ikke kommer på tale å prøve å forklare situasjonen?
Gamlegarden småprater ikke. Ok?
De vil komme med katedralen, abluere området rundt,
og drepe alle som kommer... utenbys fra.
Hvorfor må alt ha et teit navn?
Hva er katedralen?
Katedralen er det gamlegarden kaller kommandosenteret sitt.
Et mobilt hovedkvarter som overvåker hele tidslinjen.
-Når du sier det sånn... -Hva kan vi gjøre?
Det eneste vi kan gjøre.
Vi flykter.
Tekst: Audun Magnus Moss
Kreativ leder Gry Impelluso