"Varifrån kom jag och vart går jag?
"Det är den stora, outgrundliga frågan.
"Densamma för var och en av oss.
"Och vetenskapen har inget svar på den",
sa Max Planck,
och han har rätt eftersom det i slutändan inte är upp till vetenskapen,
inte heller våra lärare, inte ens våra föräldrar.
Förlåt, mamma och pappa.
Bara vi, elever i årskurs 1994,
kan bestämma vilka vi blir.
Här är ett annat uttryck som jag gillar:
"En bulle är en bulle, och tull är tull.
"Och om jag inte får tullavgifter, så äter jag inga bullar."
Lille John säger dessa ord vid tullbron.
Eftersom framgången i hans levebröd
är direkt kopplad till framgången i hans liv.
Vi har också friheten att välja yrken som är så viktiga,
som ger ett rungande svar på frågan: "Vad ska jag bli?"
Ge ett bra svar, och dessa val kommer att livnära oss,
bekräfta oss och uppfylla oss.
Strunta i det, och du får inga bullar.
Så välj klokt, årskurs 1994,
för "med stor makt kommer stort ansvar".
Det är från Spider-Man.
Vad är klockan?
Vart ska ni?
Tänk inte på det.
Öppna din present.
Vi har en present. Din far och jag... Älskling, se till att zooma in det här.
Ser du den?
Du kommer att behöva den för kalla vintrar i Cambridge.
Den är jättefin.
Sju år till.
TROLLKARLEN FRÅN OZ
Det är bara så hemskt, jag...
Herregud! Det finns inget att göra,
så kan du bara hålla klaffen, okej?
Du, Mac, jag är glad att du berättade för mig.
Förlåt om det lät fel.
Men tycker du inte att vi borde berätta för nån, som...
Det behöver inte vara Erin och Tiff, men åtminstone en vuxen.
Och vilken nytta skulle det göra?
Säg det.
Och berätta vad du tror händer om vi gör det.
Jag vet inte.
Du kan få medicin och behandling och...
-Varifrån? Sjukhuset? -Ja, kanske.
Ja. Förutsatt att de inte spärrar in mig,
när jag försöker förklara vem jag är,
och förutsatt att de inte har en journal över mig,
där det står att jag dog där,
och vad har jag att se fram emot?
Månader av hemsk cellgiftbehandling som inte fungerade för sju år sen.
-Mac. -Skit i det säger jag.
Men du kanske inte har det än.
Är det inte så med cancer, om det upptäcks tidigt?
-Vi kan inte göra ingenting. -Jo, det kan vi.
-Vi gör det just nu. -Mac!
Att göra ingenting är inte att göra ingenting alls,
för det är egentligen bara att låta det värsta hända.
Ja, det kanske du skulle ha tänkt på
innan du drog iväg mig från 2019 och från min läkare till bror.
Det där är inte rättvist.
Jag såg den där kvinnan. Hon var hemma hos din bror.
Jag vet.
Enligt Dylan fanns det
ändå ingen garanti för att han kunde behandla det.
Det är som att det händer,
men det är nästan omöjligt att tro på.
Det känns inte ens verkligt.
Då kanske det är första steget.
Se till att du känner att det är på riktigt,
så att du tar det på allvar, Mac.
Så vad kan vi göra åt det?
Zooma in, älskling. Etthundra procent.
Så där ja. Så ska det se ut.
Okej.
Kvart i elva.
Snyggt.
Ser du på den igen?
Va? Det är mitt liv också, eller hur?
Skulle inte du vara nyfiken?
Det här är som framgångsporr.
Ett, äckligt. Och två, jag vet inte ens vad det betyder.
Jag är stolt över oss.
Du är både vacker och balanserad.
Den där tjejen snackar skit.
-Vad menar du? -Hur mycket tid har du?
Sju år.
Talet är fantastiskt.
Vi är avslutningstalare. Vi ska till MIT.
Jag ser bokstavligen en av mina drömmar gå i uppfyllelse.
Även om pappas kameraarbete gör mig yr.
Den där tjejen i videon
är på väg att bli överöst av en massa verklighet.
Vem är du den här morgonen?
Din vän har rätt.
Du kommer att vara här lite längre än vi båda trodde, så...
Varför tar vi inte en promenad till kaféet?
Du har en kaffebryggare här.
Kan vi köpa med oss nåt till dig?
De har ganska goda muffins och kanske bagels, tror jag.
Nej, tack.
Det finns även Pop-Tarts, om du vill ha en.
-Jag ger dig inga regler. -Det låter som det.
Varför finns det bara gamla möbler här inne?
"Gränser" är kanske ett bättre ord.
Det är som nåns konstiga collegerum men i en restaurang.
De tre stora. Ett, inte längre gå igenom mina saker utan att fråga.
Två, sovrum, tillträde förbjudet.
Tre, om det hänger en handduk på dörren betyder det "knacka".
Varför då? För att du är naken eller nåt?
Äckligt.
Bara knacka.
Okej, mamma.
JAG VET INTE, JAG BRYR MIG INTE OCH DET GÖR INGEN SKILLNAD
Det är ett konstigt sätt att känna för saker.
Tänk om jag sa att det är ett helt okej sätt att känna om saker?
Att det inte finns nåt rätt svar alls när det handlar om att känna saker.
Det är mycket att få fram från en kaffemugg.
-Vadå? -Du är så fokuserad på vem du borde vara
och hur du kommer dit att du inte har en aning om vad du verkligen gillar,
verkligen vill eller vem du verkligen är.
-Kan du vara tyst? -Himla med ögonen om du vill.
Kom ihåg att jag är du, så jag vet redan svaret.
Okej, du store och mäktiga Oz, hur låter det här?
Jag vet precis vad jag vill.
Jag vill flytta från Stony Stream.
Jag vill gå på MIT, vilket vi gör.
Jag skulle vilja ha ett stipendium eller forskningsbidrag för att göra nåt...
-Jag vet inte, banbrytande... -Det är Carols drömmar.
Menar du mamma?
Just nu, tänker du att all framgång
kommer att göra dig hel, få dig att känna dig annorlunda.
Men du ska veta att du bara kommer att vara du när du kommer dit.
Helvete, du kommer att vara jag.
Mamma är smart. Hon vill att jag är oberoende och gör mitt bästa.
Även om det betyder att du missar allt som händer
eftersom du är så fokuserad på framtiden?
Är det vad du verkligen vill?
Ska du leva ditt liv för att få andras godkännande?
Är inte mamma stolt över dig av nån anledning?
-Är det ditt hår? Vad gjorde du? -Du missförstår mig.
Det jag säger är bra.
Det betyder att du har tid.
Tid att dansa.
Tid att leka, tid att dejta ett par idioter.
-Som Russ? -Precis som Russ.
Russ och jag ska inte gifta oss och göra hela barn- och bolånegrejen.
Det är bara... kul.
Kul är bra.
Det är mer än så. Kul betyder nåt.
Att ha riktiga vänner är viktigt.
Det talet borde nån ha hållit på skolavslutningen.
Jag har kul.
Jag har vänner.
-Vadå? -De är dina kolleger.
Varför säger du allt det här?
Du gjorde nåt, eller hur?
Vad hände?
Jag...
Jag vill att du ska ha ett försprång som jag inte hade.
Och ärligt talat så är jag avundsjuk.
Jag var i 20-årsåldern när jag insåg det här.
Och se på mig nu.
Ja, mamma måste vara överlycklig.
Det finns inget enkelt sätt att säga det, men hon är inte den du tror.
Du gillar att skylla dina problem på mamma.
Du är adopterad.
Sluta. Det är inte roligt.
Det finns absolut inget att må dåligt över.
I slutändan är det en bra sak.
-Vi får reda på det andra året i college. -Nej, du jävlas med mig.
Carol väntar i 19 år med att vara ärlig mot dig, om vem du är.
Du.
Jag ger dig en gåva.
Sluta jävlas med mig.
Jag tror att du innerst inne vet att jag inte gör det.
Är du säker på att det är här?
Det är här min farmor är. Så...
Vadå?
Trevligt!
Du kommer hamna i helvetet, förresten.
Näe. Judar tror att vi alla hamnar på samma plats.
Så...
Farfar.
Farmor.
Kusin Rhoda, faster Sally...
Helvete.
Jag antar att det är min grav.
Hur tror du att jag ser ut där nere?
Jag menar, är jag bara ben?
Det beror på hur bra din kista är.
Men dina ögon är definitivt borta.
-Herregud. -Ja. Maskarna äter dem först.
Du är så störd.
Folk märker det inte för att du är tyst, men du är störd, KJ.
-De begravde dig nog i en klänning. -Sluta.
Säger det bara.
Inte ens ett fullständigt datum.
Ingen födelsedag?
Ingen...dödsdag?
Kunde pappa inte ens betala för det?
Det måste ha varit tufft.
Nån kommer.
Kom, vi går.
Det är min styvmamma.
Varför skulle...
Mac, vi går härifrån.
-Det är den sanna historien... -...om sju främlingar.
Att du inte har sett det här.
Mamma låter inte min syster och mig titta på MTV.
Det är... censur.
Hur gamla är de?
I min ålder. Jag tror att de måste vara minst 18 år.
Min syster är 19.
Och hon får inte titta på MTV?
Hon är på väg att ta värvning.
Hon...
...utbildar sig till helikopterpilot.
Jag ska ta en Pop-Tart. Vill du ha?
Har jag på mig en skylt där det står "mata mig med Pop-Tart"?
Påminn mig.
Vilka är ni tjejer nu igen?
Janice är Tiffs kusin.
Och vem är Janice?
Verkligen?
Ja. Häftigt.
Och ni är bara hennes vänner?
Ja, från internatskolan.
Janice ville visa oss sin kusins liv i storstan
i ett par dagar.
Så...
Storstaden?
Det är inte ens Cleveland.
Det finns en cool plats i Stony Stream,
vilket är, typ, ett halvt kvarter från...
Jösses.
Hur är läget?
Är du från 7B? Vi måste ha tv:n på så högt,
eftersom min flickvän är hörselskadad.
Larry, vad fan gör du här?
Jag letar efter Tiff Quilkin.
Ingen av dem är här just nu.
Och även om de var det, vill de inte ha nåt med dig att göra.
Ingen av dem?
Du är en av dem, eller hur?
Känner du honom?
Jag måste visa dig nåt.
Snälla du.
Om jag inte är här om fem minuter, ta ditt basebollträ.
Jag har inget basebollträ.
Kommer den äldre Tiffany hem snart?
Efter att de besökte mig hände nåt galet.
Jag såg dig dö för två dagar sen. Vet du det?
-Va? -Gamla klockan lasersköt dig.
Bränd till ingenting.
Som man bäddar får man ligga, antar jag.
Vänta. Jag vet att många konstiga saker
kanske händer i framtiden, men de har inte hänt än.
Så jag menar...
Det finns tid att fixa dem?
Kanske. Kanske inte.
Jag vill göra det rätta.
Jag bara...
Allt de sa till mig...
Det här...
Det här är det rätta!
Hur kan jag... Det måste finnas en anledning.
Jag menar... Herregud!
Det är okej.
-Bara... -Uppbränd på ett ögonblick?
Herregud!
Förlåt.
Okej? Allt det här har varit riktigt tufft
för alla och jag menade det inte.
Vänta, jag dör inte?
Nej, jag bara... Jag menade det inte så. Att låta så hård.
-Så jag dör? -Ja.
Du...
Är det min cykel?
Är det?
Den trillade ner från, jag kan knappt beskriva det,
som ett rapande sophål, men mer som en reva.
Som vecken Heck och Naldo använde
men mindre, lite fransigt och trasigt.
Ett veck?
Och det är kvar på gården?
Känner du till min gård?
Jag var där.
För tre dagar sen.
Ja. Det är precis där på fältet.
Ta mig dit.
-Jag vill se det. -Är du säker på det?
Jag vet inte om jag litar på mig själv efter vad du just berättat.
Vad ska du göra?
Döda mig två gånger?
Den är helt perfekt. Åh, älskling.
Du ser så vacker ut.
Jag vet inte, mamma. Är det för mycket?
Hallå?
Överföring säker. Identitetskod.
Bekräfta. Andra märket.
Blå, röd. Röd. Blå. Bekräfta.
Varför ringer du mig?
Jag är kontaktperson för akutnivå åtta.
Beskriv det. Färg, ungefärlig diameter, form.
En kopp kaffe?
Med detritus från en annan tidslinje?
Okej.
Vänta, har du en resenär?
Resenärer?
Menar du allvar?
Barn?
Var är du?
Varför skulle hon ens ge mig blommor?
Hon, av alla människor?
Halva tiden jag kände Alice
låg hon avtuppad på vår soffa innan jag ens kom hem från skolan.
När hon inte bråkade med min pappa, kunde hon vara borta
i flera dagar utan nån förklaring.
Hon verkade knappt lägga märke till Dylan och mig,
såvida vi inte snodde hennes cigg eller nåt.
Och nu är det hon som minns min födelsedag?
Fyller du år?
Ja, 5 juli.
Jag är kräfta.
Hur bra är det?
Hon kanske förändrades?
Gjorde inte din bror?
Jo.
Nej, ja, han nämnde nåt om det.
Som att hon var riktigt schyst när jag blev sjuk eller nåt.
Men vadå...
Blommor.
Ja...
När jag såg mig själv på festen,
blev jag ledsen först, för det var inte vad jag förväntade mig.
Men jag kanske inte kunde se mig själv som alla andra runt omkring mig gjorde.
Så det kanske är så...
-Jäklar! -Se dig för!
Mac.
Spring.
Vi går tillbaka till de andra.
Vill du höra nåt som kommer att få dig att smälla av?
Hör på.
Vi ska ägna de kommande sju åren till att öppna din värld.
Det här är Whitney Houston.
Kan du fatta?
Hon är fantastisk!
-Är du galen? -Va?
Tror du att jag bryr mig om Whitney Houston just nu?
Var planen att ta en kaffe, berätta att jag är adopterad
och sen skulle vi komma hem och lyssna på en låt?
Det är hela poängen.
Skulle du ens ha gissat att
det här är samma kvinna som sjöng Saving All My Love For You.
Jag vet att det här är svårt,
men det blir lättare i längden.
Jag hatar dig för att du säger det.
Jag förstår verkligen.
Det finns inget sätt för oss att slippa smärtan helt,
men jag tror att du kan gå igenom det här snabbare än jag.
Och om jag kan, vill jag ge det till dig.
Och jag tror att det vi verkligen behöver för att "gå igenom det" är det här.
Konstig frisyr,
den flashiga ljus-musiken, festandet.
Du bestämde dig för det, inte mamma.
Och gissa vad? Det håller inte.
Det är en fas.
Så det vill jag ge dig.
Okej, 12-åriga jag.
Jag är inte bara 12, tack ska du ha.
Jag har varit i framtiden. Och där är vi inte så här.
Träffade du mig?
År 2019?
Nej, men jag gjorde lite research.
-Vi har ett institut. -Ett institut?
-Vadå för institut? -Jag vet inte exakt.
Vi var inte där länge nog för att få veta det,
men det verkade vara, typ, etablerat.
Etablerat.
Men det var inte ett institut för "flashiga ljus-datorer och musik-
och sova till kl. 10.45."
Du är förbannad.
Såklart du är.
-Gör vad du måste göra. -Herregud!
Och en sak till, MIT är inte nån annans dröm.
Den är vår. Din och min.
Jag har tänkt på det och jag struntar i vad du säger.
Det är vad jag vill.
Ingen sa åt mig att åka dit.
Inte mamma. Inte nån.
Du kanske inte minns, men det gör jag. Jag ville det!
Jag är säker på att det känns så nu.
Men du har ingen aning om hur MIT egentligen är än.
Vad är det då? Vad förstår jag inte?
Allt är bara annorlunda när man är äldre.
Nej. Vet du vad jag tror?
Du måste sluta strula runt och åka tillbaka till MIT.
Och där är Carol igen.
Skriv in dig igen. Du hinner säkert till höstterminen.
-Det kommer inte att ske. -Varför inte?
För att jag blev relegerad.
Okej?
Jag visste det.
Allt nonsens du babblade om på kaféet,
det var bara ursäkter för att du misslyckades.
Kvinnan som var min förebild, mitt stödsystem,
som föreläste om sanning och göra det rätta,
visade sig vara den största lögnaren av alla. Så nej.
Jag kunde inte koncentrera mig.
Skyll inte allt på mamma!
Jag må vara 12,
men jag tror inte att de relegerar nån för att hon är adopterad.
Som du sa, du är bara 12.
Åh fan, Sherlock!
Men jag står ändå för den jag är och vad jag gör.
Jag är ärlig.
Det är verkligen den enda bra låten på albumet.
Vad händer?
Var är Erin?
Vem?
Min vän?
Kinesiska, var här när vi gick.
-Russ. -Vadå?
Var är Erin?
Hon gick.
Vadå?
Hon drog iväg med en kille hon kände.
Larry.
För helvete, Russ!
Det är okej. Hon är en av de snälla.
Det är här.
Trevligt att äntligen träffas, förresten.
Jag hoppas att det är kvar.
Veck brukar inte bestå särskilt länge.
Var är de andra?
Inte fan vet jag.
Du gjorde rätt i att ringa mig.
Jag följde bara protokollet.
Allt det här fanns inte här förut.
Jag tror inte det är ett veck.
Nej. Det liknar inget jag har sett.
Det är inte som det som Heck och Naldo kom igenom.
Det vi har här är en Klass två tidsreva.
-Kan man resa genom en reva? -Tyvärr inte.
Oroa dig inte. De här brukar laga sig själva
och försvinna ganska snabbt.
Varför är den här fortfarande kvar?
Jag vet inte.
Men hoppas att den försvinner snart och att inget annat kommer igenom.
Vad mer kan komma igenom?
Inga bra saker.
Nej, tack.
Du kanske borde börja äta lite nyttigare.
Och sluta röka, träna lite.
-Va? -Jag cyklar för att försörja mig.
Vet du vad som påverkar mig med Alice?
Det är bara så förvånande.
Hon ville att jag skulle leva.
Varför är det förvånande?
Jag vet inte, bara...
Kanske som du sa...
Kanske fler människor
verkade tycka att jag var värd mer än jag trodde.
Jag tycker att du är värd mer.
Och jag vill att du ska leva.
Grattis på födelsedagen.
Där är ni ju!
Vi väntade på er. Vi måste åka!
Erin har problem.
Kom igen.
Är det Erins cykel?
Hallå!
-Din jävla skit! -Hon är precis runt hörnet.
Var är Erin?
Hörni. Det är okej.
Det är okej.
Är det säkert att du mår bra?
Det här är konstigt.
Vi såg honom mulas.
-Det är nåt ni måste se. -Vi känner igen dig.
Det är bruden från den röda pickupen.
-Vad fan är det som pågår? -Hon är NTK Underjorden, som Larry.
Så fan heller. Jag drar.
-Vi går inte på det igen. -Vänta. Ni måste se det här.
Nu.
-Min TRC-218. -Herregud!
Är det den med kanal 14 eller 30 kristaller?
-Trettio. -Satan.
Ingen ström.
Det var min pappas.
Så är allt det här från 1988?
Det är en jämn blandning av detritus från flickornas resor till 1988 och 2019.
Men det är inte ett veck.
Är du säker på att vi inte kan resa i tiden genom den?
Jag vet inte ens om man vill vidröra den.
Vi tar reda på det.
Är vi säkra på att det är...
Okej.
Det var lite kul.
Larry! Det är nåt här inne.
Larry!
Vad fan är det med henne?
Det är de jädra katterna!
Titta på den där!
Kom igen, är det en vildkatt här inne nu?
Det är ingen katt.
Det är en XK-11 rekog-sond.
Lägg av.
Rekognoscering?
Betyder det att den kan se oss?
Jag är rädd för det.
-Jag fick inte se. -Rör den inte!
Den här sonden sänder en signal genom tiden till höjdarna just nu.
-Live och i realtid. -Det var vad jag trodde.
Höjdarna?
-Gissa. -Gamla klockan.
-Bingo.
Håll ett öga på den, okej?
Vet Gamla klockan att de är här?
Vad är det här?
Är du säker på att det är en bra idé?
Den... Okej...
Ni borde alla vänta i vardagsrummet.
Är det enligt reglerna?
Starta klockan, gott folk.
-Du menar... -Vad jag tror?
Det dröjer inte länge förrän Gamla klockan-trupper
trillar ner över oss som en hagelskur.
Vad händer då?
De avrättar tjejerna för att ha brutit mot tidsreseförbudet.
-Okej. -Vadå?
Det låter lite hårt. De är bara barn.
Jag antar att det är uteslutet att vi försöker förklara situationen?
Gamla klockan småpratar inte. Okej?
De kommer att ta hit Katedralen, rengöra hela området
och döda alla som kommer... Utifrån.
Varför måste allt ha så dumma namn?
Vad är en Katedral?
Katedralen är vad Klockan kallar sin kommandocentral.
Ett mobilt högkvarter som övervakar hela tidslinjen.
-När du uttrycker det så... -Vad kan vi göra?
Det enda vi kan göra.
Vi flyr.
Undertexter: Monika Andersson
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson