10-34, přepínám. Tady 10-34, přepínám.
No tak. Sakra.
S kým to mluvíš?
Jsme připraveni vyrazit.
No tak.
Nemáme čas. Komu voláš?
Snažím se poslat nouzový signál mému kontaktu v STF.
To se dá na vysílačce udělat?
Jo, STF používá spárované vysílačky pro komunikaci napříč časem.
Nekecej.
Stará hlídka nesleduje analogové signály,
takže tyhle staré přístroje neumí odposlouchávat.
Můžu komunikovat jen s druhou spárovanou vysílačkou.
Tu druhou má Durain. Naverboval mě v roce 1994.
On ale nereaguje.
TRC-218, dvouwattový, tříkanálový, ruční CB přijímač se 30 krystaly.
Heck a Naldo ukradli ten druhý v pekelný den v roce 1988.
Heck a Naldo mají odpovídající jednotku k téhle v roce 1988?
-Ukradl ji mé kamarádce. -Jsi si jistá?
Protože jestli to je pravda...
10-34.
Je tam někdo? Jestli mě slyšíte, ozvěte se.
10-34!
Jedna, čtyři...
Do háje! To jsou oni.
To je Heck a Naldo.
Ano, slyším vás.
-Slyšíme se. -Jsou to oni.
Řekni jim, že jsme to my.
Kašli na to. Řekni jim, aby sem dostali své budoucí zadky.
Lidi, jedeme domů.
Dejte dohromady tým a rychle sem.
Evakuujeme civilisty a dostaneme ty parchanty.
Pokud tuhle hloupou válku vyhrají šílenci z STF, možná se budoucnost změní.
Jako dospělá se nedostaneš do toho robota.
KJ nikdy nebude mít trvalou.
Ale Tiffany pravděpodobně stále chodí do té nóbl školy.
Budoucnost je tak zářivá, že?
Přesně.
Slyšíte mě?
No tak. Pohněme se dál.
Tak honem!
Slyšíte mě?
Dám jim souřadnice přehýbání z roku 1999 a budu je opakovat.
Dobrý nápad.
Dobře.
Tady jsou.
Čtyři, jedna, šest, šest.
Hele, šašci, jestli tohle slyšíte, připravte se.
Jdeme si pro naše věci.
To jsem byla já.
Cože?
Ne.
To jsi byla ty v pekelný den.
Slyšeli jsme tebe. Byl to tvůj hlas.
Slyšeli jsme tvou zprávu.
Co tím myslíš?
-Nemožné. Nebyly jste... -To se už stalo.
Panebože, tohle všechno se už stalo.
A nic se nezměnilo.
Řekne mi prosím někdo, co se děje?
Co se sakra děje? Nikdo nikam nepůjde, Larry.
Dostali naši zprávu v roce 1988.
Taky jsme to slyšeli. Heck a Naldo dostali naši zprávu, ale stejně zemřeli.
A my se nemůžeme dostat domů.
Je to časová smyčka. Paradox předurčení.
Události v budoucnosti spouštějí události minulé
a způsobují, že se stále opakují.
A všechno, co se stalo, a všechno, co se stane,
zůstane beze změny.
Ne.
Možná to můžeme vzít zpátky.
Ať Heck s Naldem přestanou.
Řekni jim, ať najdou jinou cestu. Řekni jim, že tak to nejde.
Prosím.
Prosím. Slyšíte mě?
Prosím. Zemřete.
Přestaňte! Zemřete.
Zemřete!
Podívej se na mě, Mac.
Vyřešíme to.
Jak?
Mac.
Kam jde?
Dej jí chvilku.
Obávám se, že chvilku nemáme.
Přicházejí.
Holky od novin
Mac?
Kde jsi? Čekají.
Mac, musíme odsud vypadnout.
Jsi v pořádku?
Díky, že jsi tak...
Já nevím.
Děkuju, že jsi taková, jaká jsi.
Jsi v pořádku?
Jen se podívám,
jestli je v domě nějaké jídlo nebo zásoby nebo něco,
co bychom si mohli vzít.
Ne, zůstaň tady. Odpočiň si.
-Mac. -To je v pohodě.
Zatraceně.
Sakra!
Omlouvám se.
Neuvědomila jsem si, že jsi tady.
Tvoje kamarádka je vtipná.
To bych nedělala.
Jsme připraveni odejít.
Když jsem byl ve tvém věku, to silo bylo plné obilí.
Obávám se, že moc farmář nejsem.
A nejspíš ze mě nic moc už ani nebude.
I když je to strhující, Larry, musíme odsud hned vypadnout. Hned.
Sám jsi to řekl.
Nemůžu. Moje babička.
Nemůžeme dovolit, aby tě chytili. Víš toho až příliš.
To je srandovní, protože mám pocit, že nevím vůbec nic.
Promiň, ale vidíš, jak na tom babi je.
Nemůžu utéct.
Možná tomu nerozumíš, ale nemám na výběr.
Musím se o ni postarat. Jasný?
Nejsi jediný, kdo má rodinu, Larry.
Pokud ti na babičce opravdu záleží, nasedni do auta, přežij to
a najdi způsob, jak se k ní vrátit.
Jinak jí moc nepomůžeš.
Mac, omlouvám se. Dobře? Já jen...
KJ Brandmanová.
Co s námi uděláš?
Myslím, že jsme se spletly, KJ.
Myslím, že nás chce poslat domů, věř tomu nebo ne.
Beru to „ne“.
Když nás vrátíte zpátky, opravdu si nic z toho nebudeme pamatovat?
-Mac. -Nic není zadarmo.
Jen potřebuji přesné datum, ze kterého jste přišly.
To ti neřekneme.
1. listopadu 1988.
Jsem prostě unavená.
Jen se chci vrátit domů,
pořádně si zakouřit
a spát ve své podělané posteli.
A ty... Měla bys na to všechno zapomenout.
Pořádně si sakra užít tu svou bar micvu.
Za chvíli se vrátíš do postele.
Ale nejdřív se s tebou někdo chce setkat.
Ahoj.
Vypadáte dost nervózní.
Je tu celkem hustá atmosféra.
Kvůli Převorce?
Někdy to trochu přehání.
Ale víte co? Myslí to dobře. Navíc vás sem dostala v pořádku.
Takže se všichni můžeme trochu uklidnit, ne?
Pojďme se všichni zhluboka nadechnout. Co říkáte?
No, nebudu lhát.
Úplně jste podělaly časovou osu Stony Streamu.
Ale mám dobrou zprávu.
Všechno to napravíme.
-Nedělejte si starosti. -Tím, že nás zabiješ?
Budu hádat. To je ta, která zabila tvého bratra?
Ne, žádné zabíjení.
Myslím, že vás spíš odsud vezmu, přenesu zpátky do roku 1988
a pak vymažu všechny vzpomínky na tuhle noční můru, která se stala.
No tak. Nezní to dobře?
-To dokážeš? -Můžeš nás přenést budoucnosti?
-Co? -Co chceš udělat s budoucností?
Má přítelkyně má rakovinu.
-Proboha, Cage. -V budoucnu možná našli lék.
Našli?
To je dinosaurus.
Nasedněte.
To vypadá jako náš signál, dámy.
Nastupte.
To ty jsi dělala tenhle mix?
Ne, můj bratr.
Máš super bráchu.
Má dobrý hudební vkus.
Poslechneme si to.
Fakt dobrý.
Pamatuju si, když tu píseň vydali.
Představte si svůj život, jako by to byla vaše oblíbená kazeta.
A každý okamžik ve vašem životě je jako jiná písnička na té kazetě.
Co by se stalo, kdybyste jednu píseň změnily,
nebo ještě lépe, přehrály ji jinou písní?
Hele, na to opatrně!
Vydrž. Tohle je podstatné.
Dobře. Poslechněme si to.
Hele, na to opatrně!
Přes sluchátka je to trochu hůř slyšet,
ale věřte mi, když říkám, že kvalita zvuku se zhorší
pokaždé, když nahráváte přes pásku.
Nic není tak dobré jako originál.
Jenže
STF...
Ti malí darebáci. Jsou tam venku a myslí si,
že se kazeta mění k lepšímu,
když všechny tyto špatné věci zmizí.
Ale ve skutečnosti
jen přehrávají originální nahrávky svými písněmi.
Když tohle budete dělat pořád dokola,
nakonec se časová osa zkrátka zaplete.
A ve svém oslabeném stavu, po všem tom nahrávání
a přehrávání, co se stane pak?
Nikdo ji pak už nebude moct poslouchat.
Právě tohle
je konec vesmíru.
Ty zmrde.
Proto Stará hlídka musí nechat hrát jen originální kazetu.
Vždycky.
Žádné výjimky.
Podívej, je mi to líto.
Jsem dost starý, abych si rakovinu pamatoval. A je to pech.
Ale jak říkáme my ze Staré hlídky: „Tvůj čas je tvůj čas.“
Mohla bych nechat svůj mozek extra vydrhnout?
Nechci si z toho nic pamatovat.
Líbíš se mi.
Tebe nechám zvlášť důkladně vymáchat.
Slibuji.
Dobře. Všechny jste odvedly skvělou práci.
Takže, tady v roce 1999 toho máme víc k čištění
a pak vás vysadíme zpátky na... Jaké je to vaše datum?
-1. listopadu 1988. -1988, děláš si srandu?
Jaký skvělý rok pro hudbu!
And Justice for All od Metallicy. Jste fanoušci heavy metalu?
Lars Ulrich, pravděpodobně nejlepší bubeník současnosti.
Dvojitý kopák toho chlápka je neskutečný.
Zpomal. Proč ti záleží na tom, jestli ti vymažou paměť?
To myslíš vážně?
Myslíš, že se chci vrátit k nudnému Stony Streamu
bez vzpomínek na cestování časem a to všechno?
-Dej mi pero. -Vlez do auta!
Dej mi ho.
Nic z toho si nebudeš pamatovat, ale aspoň máš tohle.
VYNALEZNEŠ CESTOVÁNÍ ČASEM
Teď to uskutečni.
Jeď.
Neuvěřitelné.
Počkejte!
Dámy, seznamte se s Tessou. Tesso, to jsou naši noví přátelé.
Jsou ztracené, ale dostaneme je domů.
-Hele, mám otázku. -Jo?
Ti lidi z STF, které jsme viděly ji popravit, jsou z nějakého času, že?
Tak proč je to povolené? Proč tohle nepodělá tvou nahrávku?
-Podívej, já pravidla nedělám. -Vážně?
Když ne ty, tak kdo?
Máš šéfa nebo tak něco?
Ne, nemám šéfa.
Ne. Všechno se zkrátka děje z nějakého důvodu.
Tomu nevěřím.
Věřím, že to lidé říkají, aby se zbavili odpovědnosti.
Ale rozhodujeme se. A pokud můžeš špatným věcem zabránit,
musíš to zkusit.
Podívej, chápu to. Jsi nervózní,
ale věř mi, takhle je to lepší.
Možná lepší pro tebe.
Ne...
Lepší pro časovou osu.
Může to být pro vás těžké pochopit.
Ale věřte mi, tohle je privilegium.
Víš co? Rozmyslela jsem si to. Dohoda se ruší.
Pokud se bojíte vymývání, tak to nebolí.
Stačí mrknout
a všechna břemena, která teď cítíš, nebudou ani vzpomínkou.
Ty neposloucháš.
My to sakra dělat nebudeme.
Jo.
Víte, myslím si, že stále ještě věříte,
že máte na výběr.
Nesahej na mě, zrůdo!
Nechte ty holky hned teď jít, nebo vašeho mazlíčka střelím do krku.
To není v pohodě, chlape!
Nejsi vrah.
Možná ne.
Ale jsem hrdým členem Odboje STF.
-Tady to máme. -Polož to.
Tam.
Asi byste odsud měly vypadnout.
Pospěšte si.
Skočil jsi na špek.
Blbost.
Proč to říkáš?
Protože jsi mluvil s párem poďobaných puberťaček?
No tak, přemýšlej o tom.
Všichni se zhluboka nadechneme.
Uvolni se.
Odhoď tu zbraň. No tak. Co na to říkáš?
Říkám, alespoň jsem konečně udělal něco správně.
Fajn.
Jak si přeješ.
Larry!
Vidělas snad, že jsem se ho snažil zachránit.
Fakt jsem ho nechtěl nechat sežvejknout.
Pojďme najít ty holky.
-Viděli, kam jsme šly? -Nemyslím si.
Ten chlap měl zasranýho dinosaura.
Chudák Larry.
To si nezasloužil. Zachránil nás.
Alespoň na chvíli.
Jsem nemocná.
-Jak to myslíš? -Co?
To zvládneš, Mac.
Je to rakovina, Dylan mi to řekl.
Je to pravda?
No jo. Je to pravda.
Hele, za čtyři roky už žádné budoucí já nebude.
Nerozumím.
Řekla jsi mi, že ses stala veterinářkou a jsi v pohodě.
Moc mě to mrzí, Mac.
Mě taky.
Jsem ráda, žes nám to řekla.
Tak co uděláme, když nás najdou?
-Myslíš až nás najdou. -Budeme s nimi bojovat.
Nejspíš.
-A když prohrajeme? -Jerry Garcia tam venku
řekl, že by nám vymazal mozek a poslal nás zpátky.
Nebo bychom mohly utéct a čekat sedm let na další přehýbání
s možností, že nás to zanese, kam chceme.
Myslím, že si zamlouvám tu podivnou opancéřovanou dámu, co nás chce zabít.
Ne, když ji dostanu první.
Možná, když tě vysadíme na Erinina ramena.
Dámy!
Můžeme to udělat jednoduše, nebo dinosaurus roztrhá dům na kusy.
Vyberte si.
Já už datum expirace mám.
Vědí jen o nás dvou.
Takže možná odejdou, aniž by vzali vás...
-V žádném případě. -Nenecháme tě to udělat.
Zbývají mi jen čtyři roky života.
-Tak proč bych neměla jít ven sama? -Jsi tady jenom proto,
že jsme držely pohromadě.
Jsme holky od novin.
Takže držíme spolu.
Že jo?
To se teď nezmění.
Počkejte.
Omlouvám se za to, co jsem řekla o té bar micvě.
Omlouvám se za to všechno.
Nechci na vás zapomenout.
My na tebe taky nechceme zapomenout, Mac.
Ale upřímně, nemohly byste, i kdybyste chtěly.
Jo.
Mimochodem, chceš přijít?
Kam? Na tvou bar micvu?
Jo. Zvu vás všechny.
Pokud to tedy přežijeme.
-Budu tam. -To si nenechám ujít.
Jasná věc.
Když to zvládneme, jak říkáš.
Ale nevezmu si žádný zasraný šaty.
Jména.
Erin. Erin Tiengová.
Tiffany Quilkinová.
A já jsem „ohni se“ a tohle je „holej zadek“.
Tak jdeme na to, ty divná mrcho.
Zajímalo by mě, jestli se tohle stalo
lidem, kteří si myslí, že byli uneseni mimozemšťany.
Pokud existují i mimozemšťané, tak to vážně nechci vědět.
Takže pokud se po tomhle uvidíme třeba na ulici nebo v obchodě,
myslíte, že se navzájem poznáme?
Já nevím.
Možná si z toho něco pamatovat budeme.
Asi ne všechno,
ale možná si budeme pamatovat Erinino super tričko.
Nebo ošklivý kuřácký dech Mac.
Už jsem přestala.
Včera v noci jsi kouřila cigaretu na střeše u Tiffany.
Za prvé, byla hřebíčková, to se nepočítá.
A za druhé, bylo to teprve včera v noci?
Jak dlouho jsme pryč?
Já nevím.
Ale cítím se mnohem starší. To vám teda povím.
Tiffany Quilkinová, pojď se mnou.
Ani náhodou!
Co s ní uděláte?
To se vás ostatních netýká.
Pokud jde o Tiffany, tak ano.
Možná si myslíš, že se ptám.
Možná, že kdybyste nám chtěli něco udělat, už byste to udělali.
Fajn.
Pojďte se mnou.
Všechny.
Byla jsem ve vašem věku, možná mladší, když jsem se přidala k Hlídce.
Teroristé z STF zahájili invazi 4. července.
Pro ně jsme byli všichni vinní.
Vinní z vytvoření zubožené budoucnosti, z níž přišli.
Nový druh války, jenž byl najednou možný
díky objevům týmu doktorky Joan Bronsteinové,
týmu, kterého se staneš součástí.
Institut T. Quilkinové.
Proč nám to říkáš?
Nabízím vám příležitost.
Stále chcete zachránit vaši nemocnou kamarádku?
Co je to za místo?
No tak, dámy.
To je přehýbání.
Ale kontrolované.
Je trvalé?
To jsou lodě?
Ano.
Jako vy, ani já si nevybrala být součástí této války.
Válka si vybrala mě.
Moji generaci, moji časovou osu.
Celá léta se snažím uhasit její oheň.
Jen abych se dívala na to, jak se neustále objevuje a mutuje.
Toto je naše poslední, nejlepší šance, aby se to už nikdy nestalo.
Ať už to Děd připustí nebo ne,
řekněte dr. Quilkinové, co jste viděly.
Sedni si. Tam.
Když uděláme, co říkáš, znamená to, že moje starší já neumře?
Pilotovala velkého robota a nepřežila.
Nevím.
Ale věřím, že budoucnost může být tím, co z ní uděláme.
-Nastupte do lodi. -Vypadneme odsud!
Stůjte!
Převorko. Proč se to děje?
-Utekli ti cestovatelé? -Tento se je pokusil přenést.
Zahájil start.
-Ne. -Ona lže!
Vstup do přehybu za dvě minuty.
Přicházejí. Jděte!
KJ, no tak! Jdeme!
Je to skutečné?
-No tak! -KJ, pojď sem.
Omlouvám se. Pokud to dokážu změnit,
-slibuju, udělám to. -Jdi.
-Postarám se o to, abys... -Ne!
Ne!
Vypadni odtamtud, hned!
-Co to dělá? -Zbavuje se nás. Co myslíš?
-Musíme ho zastavit. -To ne.
Vstup do přehybu za jednu minutu.
-Erin! -Erin!
Erin, no tak.
Nech ji. Už je mrtvá.
No tak!
KJ, Erin, pojď sem.
Pokud nepohne zadkem, tak tam zůstane.
No tak, holky! Pojďte.
Jdeme!
Dobře. Jen odpočívej. Děkujeme.
-Musíme jít. Teď. -No tak!
Deset, devět, osm, sedm, šest,
pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Zahájena startovací sekvence.
Plavidlo opouští prostor.
Ne!
Rychle.
Co to sakra je?
Deset...
-Dostaňte je odsud. -...devět,
osm, sedm,
-šest... -Okamžitě to vypni.
...pět, čtyři, tři, dva,
jedna.
Plavidlo opouští prostor.
Kurva!
Kam šly?
Co tě to sakra napadlo?
Je to jediný způsob, jak dosáhnout míru.
Ona je... Je to doktorka Quilkinová.
-Co? -Ta doktorka Quilkinová.
Zvolí jinak.
-A to všechno. -Ach, Pé.
Už dál nemluv. Protože...
Obávám se...
že tvůj čas nadešel.
Pojďme!
Vypadá to tu stejně.
Nevím, co jsem čekala.
Možná létající auta.
Nevidím další kabinu. Ty ano?
Počkej.
Slyšela jsi to?
A budeš hrát jako quarterback.
-To nemůžu. -Proč ne?
-Budeme... -Jsou to poloprofesionálové,
sám jsi to řekl...
Do pytle.
Vyjdete spolu a jdete dál.
Překlad titulků: Renata_C
Kreativní dohled Tereza Němcová