Ti-34, over. Det var en 10-34, over.
Kom nu. For fanden.
Hvem snakker du med?
Vi er klar til at køre.
Kom nu.
Dame, vi har ikke mere tid. Hvem ringer du til?
Jeg forsøger at sende et nødsignal til min STK-kontakt.
Kan man det på en walkie?
Ja, STK bruger parrede walkie-sæt til at kommunikere over tid.
Det er løgn.
Gamle Ur ser ikke analoge signaler,
så de ikke kan lytte med på de gamle ting.
Jeg kan kun tale med den anden walkie i sættet.
Durain har den anden. Han hvervede mig i 1994.
Men han svarer ikke.
TRC-218, to watt, tre-kanaler, håndholdt CB-modtager med kanal 30-krystaller.
Heck og Naldo stjal den anden fra mit sæt på Uheldsdag i 1988.
Har Heck og Naldo den matchende enhed i 1988? Er du sikker?
-Han stjal den fra min ven. -Er du sikker?
For hvis det, du siger, er sandt...
Ti-34.
Er der nogen derude? Hvis I hører mig, kom tilbage.
Ti-34!
En, fire...
Vildt! Det er dem.
Det er Heck og Naldo.
Ja, jeg hører jer.
-I går igennem. -Det er dem.
Sig det er os med walkien.
Bed dem lette deres fremtidsrøv straks.
Venner, vi skal hjem.
Sæt et hold sammen, og kom straks.
Vi evakuerer de civile og får ram på de svin.
Hvis de STK-tumper vinder krigen, ændrer hele vores fremtid sig måske.
Dit voksne jeg kommer ikke ind i robotten.
K.J. får aldrig den tilladelse.
Tiffany går sikkert stadig på det samme smarte universitet.
Fremtiden er så lys, ikke?
Præcis.
Kan I høre mig?
Kom nu. Lad os komme i gang.
Hurtigt, dame.
Hører I mig?
Jeg giver dem foldnings-koordinaterne for 1999 og gentager.
God idé.
Okay.
Den her lige her.
Fire-en-seks-seks.
Hej, dumrianer, hvis I hører det her, gør jer klar.
Vi kommer for at hente vores ting.
Det var mig.
Hvad?
Nej.
Det var dig på Uheldsdag.
Vi hørte dig. Det var din stemme.
Vi hørte din besked.
Hvad mener du?
-Umuligt. Du var ikke... -Det er allerede sket.
Alt det her er allerede sket.
Intet er sket.
Vil nogen fortælle mig, hvad der sker?
Det, der sker, er, at ingen skal nogen steder, Larry.
De fik vores besked i 1988.
Vi hørte den også. Heck og Naldo fik beskeden og døde alligevel.
Og vi kan ikke komme hjem.
Det er en tidssløjfe. Et forudbestemmelses-paradoks.
Ting i fremtiden udløser ting i fortiden,
og får dem til at gentage sig om og om igen.
Alt, der er sket og alt, der vil ske,
intet kan ændre det.
Nej.
Måske kan vi få det tilbage.
Bed Heck og Naldo afbryde.
Bed dem finde en anden vej. Sig, at det ikke virker.
Jeg beder jer.
Kan I høre mig?
Hører I? I skal dø.
Afbryd! I vil dø.
Se på mig, Mac.
Vi finder ud af det.
Hvordan?
Mac.
Hvor skal hun hen?
Giv hende et øjeblik.
Vi har vist ikke et øjeblik.
De kommer.
Mac?
Hvor er du? De venter.
Mac, vi må væk herfra.
Er du okay?
Tak, fordi du er så...
Jeg ved ikke.
Bare tak, fordi du er den, du er, tror jeg.
Er du okay?
Jeg vil bare... Jeg vil bare se,
om der er mad eller forsyninger eller noget
i huset, vi kan tage med.
Nej, bliv her. Slap af.
-Mac... -Det er fint.
For pokker.
Fandens!
Det er jeg ked af.
Jeg vidste ikke, du var herinde.
Din ven er sjov.
Lad være.
Vi er klar til at rejse.
Da jeg var i din alder, var siloen fyldt op med korn.
Jeg er vist ikke en god landmand.
Jeg er vist ikke god til noget.
Hvor fascinerende det end er, må vi ud herfra. Nu.
Det sagde du selv.
Jeg kan ikke. Min bedste.
De må ikke fange dig. Du ved for meget.
Sjovt, for jeg føler ikke, jeg ved en skid.
Undskyld, men du har set bedste.
Hun kan ikke flygte.
Du forstår det måske ikke, men jeg har intet valg.
Jeg må tage mig af hende. Okay?
Du er ikke den eneste, der har en familie, Larry.
Hvis du virkelig holder af din bedste, hop ind i bilen, overlev,
og find en vej tilbage til hende.
Ellers kan du ikke hjælpe hende.
Mac, jeg er ked af det. Okay? Jeg vil...
K.J. Brandman.
Hvad vil du gøre med os?
Vi har vist misforstået noget, K.J.
Hun vil vist bare sende os hjem, tro det eller ej.
Jeg vælger "ej."
Hvis du fører os tilbage, kan vi så ikke huske noget?
-Mac. -Det er byttehandlen.
Jeg skal bare kende den nøjagtige dato, I kom fra.
Det siger vi ikke.
Den 1. november 1988.
Jeg er bare træt.
Jeg vil bare hjem igen
og have en rigtig smøg
og sove i min lorteseng.
Og dig... Du kan bare glemme alt om det her.
Har en fan-fucking-tastisk bat mitzvah.
Du er snart tilbage i din seng.
Der er bare en, der gerne vil møde dig først.
Hej.
I unger virker lidt oprevne.
Atmosfæren herinde er ret anspændt.
Er det Priorinde?
Hun kan være lidt for meget.
Men ved I hvad? Hun mener det godt. Og hun fik jer sikkert herhen.
Så vi kan alle slappe lidt af, ikke?
Lad os tage en dyb indånding. Hvad siger I?
Så jeg vil ikke lyve.
I har smadret Stony Stream-tidslinjen helt.
Men her er den gode nyhed.
Det ordner vi alt sammen.
-Bare rolig. -Ved at slå os ihjel?
Lad mig gætte. Det er hende, der dræbte din bror?
Nej, ingen drab.
Jeg forestiller mig at føre jer væk herfra og sætte jer af i 1988,
og slette al erindring om, at dette mareridt har fundet sted.
Kom nu. Lyder det ikke godt?
-Kan du det? -Kan du sætte os af i fremtiden?
-Hvad? -Hvad vil du med fremtiden?
Min ven har kræft.
-Ej, Cage. -Måske er der en kur i fremtiden.
Er der?
Det var en dinosaur.
Ind i bilen.
Det føles som vores signal, piger.
Hop ind!
Har du lavet det mix?
Nej, det har min bror.
Du har en ret sej bror.
Han har god musiksmag.
Lad os lytte til det.
Så godt.
Jeg husker, da nummeret udkom.
Okay, forestil jer, at livet er som jeres yndlingsmix, okay?
Hvert øjeblik i jeres liv er som en forskellig sang i mixet.
Hvad sker der nu, hvis I ønsker at ændre en af sangene, eller i dette tilfælde
endnu bedre, spille den over med en anden sang?
Hey, pas lige på!
Vent lige. Jeg har en pointe.
Okay. Så lytter vi.
Hey, pas lige på!
Det er svært at høre gennem øretelefonerne,
men tro mig, når jeg siger, at lydkvaliteten forringes
hver gang, man overspiller båndet.
Intet er så godt som originalen.
Så
STK...
De små slyngler. De er derude og tror, at de ændrer
tidsmixet til det bedre
ved at fjerne alt det dårlige.
Mens det, de i virkeligheden gør,
er at spille over det originale spor med alle deres egne sange.
Hvis man gør det igen og igen,
optrævles tidslinjen til sidst.
Og i sin svækkede tilstand efter indspilningen
og overspilningen, hvad sker der så?
Nu kan ingen høre noget.
Det her, lige her,
er universets slutning.
Dit svin.
Derfor sørger Gamle Ur for, at det er det originale mix, der spiller.
Altid.
Uden undtagelser.
Hør, jeg beklager, ven.
Jeg er gammel nok til at huske kræft, det er et dårligt kort at trække.
Men som vi siger på Gamle Ur: "Din tid er din tid."
Kan jeg bestille en ekstra rensning af min hjerne?
Jeg vil ikke huske noget af det her.
Jeg kan lide dig.
Jeg har tænkt mig at bestille platinrens deluxe kun til dig.
Det lover jeg.
Okay. Godt gået, allesammen.
Så vi mangler at rydde lidt mere op her i 1999,
og så smider vi jer af den... Hvilken dato var det nu?
-Den 1. november 1988. -I 1988, er det sandt?
Det var et godt musikår!
Metallicas... And Justice for All. Er I heavymetal-fans?
Lars Ulrich, nok verdens bedste trommeslager.
Mandens dobbelte stortrommer er ude af kontrol.
Ro på. Du kan da være ligeglad, om dit sind slettes?
Mener du det?
Tror du, jeg vil tilbage til kedelige Stony Stream
uden erindring om tidsrejser og det her?
-Giv mig en kuglepen. -Ind i bilen!
Giv mig en.
Du vil ikke huske noget af det her, men du har i det mindste det.
DU OPFINDER TIDSREJSER
Eksekver det nu.
Afsted.
Løb.
Vent! Vent lige!
De damer, mød Tessa. Tessa, det er vores nye venner.
De er faret vild, men vi får dem hjem.
-Jeg har et spørgsmål. -Ja?
De STK-fyre, som hun har henrettet, er fra en tidsperiode, ikke?
Hvorfor er det tilladt? Hvorfor ødelægger det ikke dit mix?
-Hør, jeg laver ikke reglerne. -Virkelig?
Hvis du ikke gør, hvem gør så?
Har du en chef eller noget?
Nej, jeg har ingen chef.
Nej. Alt sker af en grund.
Det tror jeg ikke på.
Jeg tror, folk siger det for at slippe for ansvar,
men vi træffer valg, og hvis man kan forhindre, at dårlige ting sker,
er man nødt til at prøve.
Hør, jeg forstår. I er nervøse,
men tro mig, det er bedre på denne måde.
Bedre for dig måske.
Nej, hør.
Bedre for tidslinjen.
Det er måske svært for jer at forstå.
Men tro mig, det er et privilegium.
Hør. Jeg har ombestemt mig. Vi har ingen aftale mere.
Hvis du er bekymret for afvaskning, det gør ikke ondt.
Du blinker bare med øjnene,
så er alle dine bekymringer slettet fra din erindring.
Du hører ikke efter.
Vi gør det ikke, mand.
Ja.
Jeg tror, at du tror,
at du har et valg.
Fjern hænderne, dit kryb!
Slip de piger lige nu, eller jeg skyder dit kæledyr i nakken.
Ikke sejt, mand!
Du er ikke morder.
Måske ikke.
Men jeg er et stolt medlem af STK-Undergrund.
-Sådan. -Smid den.
Herovre.
I bør nok forsvinde herfra.
Skynd jer.
Du er blevet narret, mand.
Vås.
Hvorfor siger du det?
Fordi du har talt med nogle teenagere med metalbumser.
Kom nu, tænk over det.
Lad os alle tage en dyb indånding.
Slap af.
Smid pistolen. Kom nu. Hvad siger du?
Jeg siger, endelig gør jeg noget rigtigt.
Fint.
Som du vil.
Larry!
Du så mig prøve at redde ham, ikke?
Jeg ønskede slet ikke, at han skulle gnaskes.
Lad os finde pigerne.
-Så de, hvor vi tog hen? -Det tror jeg ikke.
Den fyr havde en skide dinosaur.
Stakkels Larry.
Det fortjente han ikke. Han reddede os.
I et stykke tid i det mindste.
Jeg er syg.
-Hvad mener du? -Hvad?
Du kan godt, Mac.
Det er kræft, fortalte Dylan mig.
Er det sandt?
Ja. Det er sandt.
Om fire år har jeg ingen fremtid.
Jeg forstår det ikke.
Du sagde, at du ville blive dyrlæge, og at du var okay.
Det er jeg ked af, Mac.
Det er jeg også.
Tak, fordi du sagde det.
Hvad gør vi, hvis de finder os?
-Du mener, når de finder os. -Vi kæmper mod dem.
Det gør vi vel.
-Og hvis vi taber? -Jerry Garcia derude
sagde, han ville slette vores hjerner og sende os hjem.
Vi kunne flygte og vente syv år på næste foldning
og den lille chance, at den fører os hjem.
Så foretrækker jeg den skøre jernlady, der forsøgte at dræbe os.
Ikke hvis jeg når hende først.
Måske hvis vi sætter dig på Erins skuldre.
De damer!
Vi kan gøre det på den nemme måde, eller lade dinosauren smadre huset.
I bestemmer.
Jeg har allerede en udløbsdato.
De kender kun til to af os.
Så måske rejser de uden at tage jer...
-Aldrig. -Det får I ikke lov til.
Jeg har kun fire år tilbage,
-så lad mig gå udenfor alene? -Du er kun her nu,
fordi vi har holdt sammen indtil nu.
Vi er avispiger.
Så vi holder sammen.
Ikke?
Det laver vi ikke om på nu.
Venner, vent.
Jeg er ked af det, jeg har sagt om din bat mitzvah.
Jeg er ked af det hele.
Jeg vil ikke glemme jer.
Vi vil heller ikke glemme dig, Mac.
Men det kunne du heller ikke, selvom du prøvede, vel?
Sandt.
Vil du med forresten?
Til din bat mitzvah?
Ja. I er alle inviterede.
Hvis altså vi overlever det her.
-Jeg er med. -Den vil jeg ikke gå glip af.
Helt sikkert.
Hvis vi klarer den, som du sagde.
Men jeg tager sgu ikke en kjole på.
Navne.
Erin. Erin Tieng.
Tiffany Quilkin.
Jeg er "Bøjet," og hun er "Splitterfornøjet."
Så lad os så komme i gang, kælling.
Tænk, hvis det her virkelig skete
for de folk, der troede, de blev bortført af rumvæsner?
Hvis der er flere rumvæsner end dem her, vil jeg ikke vide det.
Så hvis vi ser hinanden på gaden, eller i centeret efter det her,
tror I, vi kan genkende hinanden?
Det ved jeg ikke.
Måske husker vi noget.
Ikke det hele,
men måske husker vi ting som Erins seje t-shirt.
Eller Macs dårlige rygerånde.
Jeg er holdt op.
Du røg en cigaret på Tiffs tag i går aftes.
Et, en nellikesmøg, så det tæller ikke.
To, det var kun i går aftes?
Hvor længe har vi været væk?
Aner det ikke.
Men jeg føler mig meget ældre. Tro mig.
Tiffany Quilkin, kom med mig.
Fandme nej.
Hvad vil du med hende?
Det angår ikke dig.
Når det handler om Tiffany, gør det.
Du tror måske, jeg spørger.
Hvis du vil gøre os noget, havde du måske allerede gjort det.
Fint.
Kom med mig.
Allesammen.
Jeg var jeres alder, måske yngre, da jeg tilsluttede mig Uret.
STK-terroristerne invaderede os den 4. juli.
De mente, at vi alle skyldige.
Skyldige i at skabe den fremtid, de kom fra.
En ny form for krig, der kun var mulig
på grund af de fund, som et team ledet af Dr. Joan Bronsteins gjorde,
et team, som I bliver en del af.
Quilkin-instituttet.
Hvorfor fortæller du os det?
Jeg giver jer en mulighed.
Vil I stadig redde jeres syge ven?
Hvad er det her?
Kom så, de damer.
Det er en foldning.
Men kontrolleret.
Er den permanent eller hvad?
Er det skibe?
Det er det.
Jeg har heller ikke valgt denne krig.
Den valgte mig.
Min generation, min tidslinje.
I årevis har jeg forsøgt at slukke ilden.
Kun for at se den blusse op igen og mutere.
Det er sidste chance for at sikre, at det aldrig sker.
Om Grandfader godtager det eller ej,
fortæl Dr. Quilkin, hvad I har set.
Sæt dig. Der.
Hvis vi gør, som du siger, vil mit ældre jeg så ikke dø?
Hun piloterede den store robot og overlevede ikke.
Det ved jeg ikke.
Men jeg tror, vi kan forme fremtiden.
-Hop på skibet. -Lad os komme væk herfra!
Stop!
Priorinde. Hvad skyldes dette?
-Er de rejsende undsluppet? -Ham der prøvede at levere dem.
Han udløste starten.
-Hvorfor... -Nej. Hun lyver!
Indgang til foldning om to minutter.
De kommer. Løb!
K.J. Kom nu! Afsted! Løb!
Er den ægte?
-Kom nu! -K.J., kom herind.
Undskyld. Hvis jeg kan fortryde,
lover jeg at gøre det.
-Jeg sørger for, at du... -Nej!
Nej!
Forsvind derfra nu!
-Hvad laver han? -Holder os nede. Hvad tror du?
-Vi må stoppe ham. -Nej.
Indstigning i foldning om et minut. Et minut.
-Erin! -Erin!
Erin, kom nu.
Lad hende være. Hun er allerede død.
Kom nu!
K.J., Erin, kom herind.
Du bliver tilbage, hvis hun ikke skynder sig.
Kom nu, venner! Kom.
Afsted!
Okay. Hvil dig bare. Tak.
-Vi må afsted. Nu. -Kom nu!
Ti, ni, otte, syv, seks,
fem, fire, tre, to, en.
Affyringssekvens indledt.
Affyring af skib.
Nej!
Hurtigt.
Hvad fanden?
Ti...
-Få dem ud derfra. -...ni,
otte, syv,
-seks... -Luk den ned nu.
...fem, fire, tre, to,
en.
Affyring af skib.
Fandens!
Hvor tog de hen?
Hvad fanden tænkte du på?
Det er den eneste måde, der bliver fred på.
Hun er... Hun er Dr. Quilkin.
-Hvad? -Den Dr. Quilkin.
Hun træffer et andet valg.
-Og alt det her... -Åh, P.
Jeg stopper dig lige. Fordi...
Jeg er bange for...
at din tid er kommet.
Kom!
Det ligner sig selv.
Jeg ved ikke, hvad jeg forventede.
Flyvende biler måske.
Jeg kan ikke se en anden kapsel. Kan du?
Vent.
Kan du høre det?
Og du skal spille quarterback.
-Det kan jeg ikke. -Hvorfor ikke?
-Fordi vi... -De er semi-pro,
det sagde du selv...
Åh nej.
I kommer overens, I bevæger jer fremad.
Tekster af: Elisabeth Brinch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen