10-34, over. Det er en 10-34, over.
Kom igjen. Faen.
Hvem snakker du med?
Vi er klare til å dra.
Kom igjen.
Vi har ikke mer tid. Hvem ringer du?
Prøver å sende et nødsignal til STB-kontakten min.
Kan du gjøre det med en walkie?
Ja, STB bruker parrede walkie-talkier til å kommunisere gjennom tid.
Du tuller.
De kan ikke spore analoge signaler,
så de kan ikke overhøre disse gamle greiene.
Jeg kan bare kommunisere med den andre i dette paret.
Durain har den andre. Han rekrutterte meg i 94.
Men han svarer ikke.
TRC-218, to watt, trekanals, håndholdt CB med kanal-30 krystaller.
Heck og Naldo stjal den andre i mitt sett på Helvetesdagen, 1988.
Har Heck og Naldo den matchende enheten til denne i 1988?
-Han stjal den fra vennen min. -Er du sikker?
For om det du sier er sant...
10-34.
Er det noen der ute? Om noen hører stemmen min, svar.
10-34!
Én, fire...
Fanken! Det er dem!
Det er Heck og Naldo.
Ja. Ja, jeg hører dere.
-Dere kommer gjennom. -Det er dem.
Si at det er oss, med walkien.
Si at de skal få fremtidsrumpene sine hit.
Dere, vi skal hjem.
Sett sammen et team og kom hit straks.
Vi evakuerer de sivile og overrumpler drittsekkene.
Om STB-frikene vinner denne dumme krigen, kan alle våre fremtider endres.
Den voksne deg går aldri inn i roboten.
K.J. får aldri den sveisen.
Tiffany går nok på samme college.
Fremtiden er så lys, hva?
Nettopp.
Hører dere?
Kom igjen. La oss dra.
Fort, fort.
Hører dere meg?
Jeg gir dem koordinatene til overlappet i 1999 og repeterer.
God idé.
Greit.
Denne her.
Fire-én-seks-seks.
Hei, klovner, om dere hører dette, gjør dere klare.
Vi kommer for å få greiene våre tilbake.
Det var meg.
Hva?
Nei.
Det var deg på Helvetesdagen.
Vi hørte deg. Det var din stemme.
Vi hørte meldingen din.
Hva mener du?
-Umulig. Dere var ikke... -Dette har alt skjedd.
Herregud, alt dette har allerede skjedd.
Ingenting er endret.
Kan noen fortelle meg hva som skjer?
Det som skjer, er at ingen skal noen steder, Larry.
De fikk meldingen vår i 88.
Vi hørte det også. Heck og Naldo fikk meldingen og døde likevel.
Og vi kan ikke dra hjem.
Det er en tidsløkke. Et predestinasjonsparadoks.
Begivenheter i fremtiden trigger ting i fortiden,
får dem til å repeteres om og om igjen.
Og alt som har skjedd, alt som skal skje,
det kan ikke endres.
Nei.
Kanskje vi kan ta det tilbake.
Be Heck og Naldo avbryte.
Si at de skal finne en annen måte. Si at det ikke fungerer.
Vær så snill.
Hører dere meg?
Dere kommer til å dø.
Avbryt! Dere kommer til å dø.
Dere kommer til å dø!
Hei, se på meg, Mac.
Vi finner ut av dette.
Hvordan?
Mac.
Hvor skal hun?
Bare gi henne et øyeblikk.
Redd vi ikke har et øyeblikk.
De kommer.
Avisjentene
Mac?
Hvor er du? De venter.
Mac, vi må dra herfra.
Går det bra?
Takk for at du er så...
Jeg vet ikke.
Bare takk for at du er som du er, antar jeg.
Går det greit?
Jeg skal bare sjekke
om det er noe mat eller forsyninger eller noe
i huset som vi kan ta.
Nei, bli her. Slapp av.
-Mac... -Det er greit.
Pokker.
Faen!
Beklager.
Jeg innså ikke at du var her inne.
Vennen din er morsom.
Ville ikke gjort det.
Hei, vi er klare.
Da jeg var på din alder, var siloen fylt til taket med korn.
Jeg er nok ikke mye til bonde.
Jeg ender ikke opp med å bli mye til noe.
Så spennende som det er, Larry, må vi vekk herfra. Nå.
Du sa det selv.
Jeg kan ikke. Bestemoren min.
Vi kan ikke la dem ta deg. Du vet for mye.
Morsomt, for jeg føler at jeg ikke vet noe.
Beklager, du så hvordan bestemor er.
Hun kan ikke være på flukt.
Du forstår kanskje ikke dette, men jeg har ikke noe valg.
Jeg må ta meg av henne. Greit?
Du er ikke den eneste med familie, Larry.
Og om du bryr deg om bestemoren din, kom deg i bilen, overlev dette,
og finn en vei tilbake til henne.
Du gjør henne ikke mye godt ellers.
Mac, beklager. Greit? Jeg bare...
K.J. Brandman.
Hva skal du gjøre med oss?
Kanskje vi tok feil, K.J.
Jeg tror hun bare vil sende oss hjem, tro det eller ei.
Jeg tror "ei".
Om du setter oss tilbake, vil vi virkelig ikke huske dette?
-Mac. -Det er avtalen.
Jeg trenger bare den eksakte datoen dere kom fra.
Det sier vi ikke.
1. november 1988.
Jeg er bare sliten.
Jeg vil bare dra hjem,
ta en god røyk,
og sove i min vonde seng.
Og du burde bare glemme alt dette.
Ha det fantastisk på bat mitzvaen din.
Du er snart tilbake i sengen din.
Det er bare noen som vil møte deg først.
Hei.
Dere barn virker litt nervøse.
Vibbene her er ganske spente nå.
Er det Priorinnen?
Hun kan bli litt for mye.
Men vet dere hva? Hun mener det godt. Og hun fikk dere trygt hit.
Så vi kan slappe av litt, hva?
La oss alle trekke pusten dypt. Hva sier dere?
Jeg skal ikke lyve.
Dere har fullstendig ødelagt Stony Stream-tidslinjen.
Men her er de gode nyhetene.
Vi skal fikse alt det.
-Ingen bekymringer. -Ved å drepe oss?
La meg gjette. Det var denne som drepte broren din?
Nei, ingen drap.
Jeg tenkte å ta dere herfra, slippe dere av i 1988,
og slette alle minnene om dette marerittet.
Kom igjen. Høres det ikke bra ut?
-Kan du gjøre det? -Kan du sette oss i fremtiden?
-Hva? -Hva vil du i fremtiden?
Vennen min har kreft.
-Herregud. -Kanskje det er en kur i fremtiden.
Er det?
Det er en dinosaur.
Inn i bilen.
Det føles som vårt signal.
Inn!
Har du laget denne miksen?
Nei, broren min.
Vel, da har du en ganske kul bror.
Han har god musikksmak.
La oss høre på den.
Så bra.
Jeg husker da denne sangen kom.
La oss tenke på livene deres som favorittkassetten deres, greit?
Og hvert øyeblikk i livet er en sang på kassetten.
Hva skjer om man vil endre en av sangene, eller i dette tilfellet,
enda bedre, spille inn over den med en annen sang?
Forsiktig med den!
Vent. Jeg prøver å få frem et poeng.
Greit. Hør nå.
Forsiktig med den!
Litt vanskelig å høre med hodetelefonene,
men tro meg når jeg sier at lydkvaliteten er dårligere
for hver gang man spiller inn over noe.
Ingenting er så bra som originalen.
Nå,
i STB...
De rakkerne. De er der ute og tror de endrer
tidskassetten til noe bedre
ved å få alt det onde til å forsvinne.
Men det de faktisk gjør,
er å spille inn over originalsporet med alle sine egne sanger.
Om man gjør det om og om igjen,
vil tidslinjen til slutt floke seg til.
Og i svekket tilstand, etter all innspillingen
og nye opptak, gjett hva som skjer?
Nå kan ingen høre på.
Dette her
er slutten på universet.
Din jævel.
Så det er derfor gamlegarden må sørge for at originalkassetten spiller.
Alltid.
Ingen unntak.
Beklager.
Jeg er gammel nok til å huske kreft, og det er et dårlig kort å trekke.
Men som vi sier i gamlegarden: "Din tid er din tid".
Kan jeg legge inn bestilling på å få hjernen ekstra skrubbet?
Jeg vil ikke huske noe av dette.
Jeg liker deg.
Jeg skal bestille en deluxe platinumrens bare til deg.
Lover.
Greit. Godt jobbet, alle sammen.
Vi har litt mer å rydde opp i her i 99,
og så skal vi slippe dere av... Hva var datoen igjen?
-1. november 1988. -88, tuller du?
For et flott musikkår!
Metallicas ...And justice for all. Er dere fans?
Lars Ulrich, antagelig den beste trommisen nå.
Den fyrens doble basstramp er ute av kontroll.
Hva bryr det deg om tankene dine blir slettet?
Tuller du?
Tror du jeg vil tilbake til kjedelige Stony Stream
uten å huske tidsreiser eller noe av dette?
-Gi meg en penn. -Inn i bilen!
Gi meg en.
Du vil ikke huske noe av dette, men du vil ihvertfall ha den.
DU FINNER OPP TIDSREISER
Gjør det på ekte.
Dra.
Utrolig.
Vent!
Damer, møt Tessa. Tessa, dette er våre nye venner.
De har gått seg vill, men vi får dem hjem.
-Jeg har et spørsmål. -Ja?
De STB-folka vi har sett henne henrette, er fra en gang, hva?
Så hvorfor er det lov? Hvorfor ødelegger ikke det kassetten?
-Jeg lager ikke reglene. -Virkelig?
Om ikke du gjør det, hvem da?
Har du en sjef eller noe?
Nei, jeg har ingen sjef.
Nei. Alt bare skjer av en grunn.
Det tror jeg ikke på.
Jeg tror folk sier det for å frasi seg ansvaret,
men vi tar valg, og om man kan hindre fæle ting i å skje,
så må man prøve.
Jeg skjønner. Du er nervøs,
men tro meg, det er bedre på denne måten.
Bedre for deg, kanskje.
Nei, hør.
Bedre for tidslinjen.
Det er kanskje vanskelig for dere å forstå.
Men tro meg, det er et privilegium.
Vet du hva? Jeg har ombestemt meg. Ingen avtale.
Om du er bekymret for ablusjon, gjør det ikke vondt eller noe.
Du bare blunker,
så er ingen av byrdene du kjenner på nå et minne engang.
Du hører ikke etter.
Vi skal ikke gjøre dette.
Ja.
Jeg tror kanskje du har vrangforestillinger
om at dere har noe valg.
Få hendene vekk fra meg, din ekling!
La jentene gå nå, eller så skyter jeg dyret ditt i nakken.
Ikke kult, mann!
Du er ingen morder.
Kanskje ikke.
Men jeg er et stolt medlem av STB-undergrunnen.
-Se her, ja. -Slipp den.
Her borte.
Dere bør nok stikke.
Fort.
Du er blitt ført bak lyset.
Tullprat.
Hva får deg til å si det?
Fordi du snakket til et par rare tenåringer med metallkviser.
Kom igjen, tenk over det.
La oss trekke pusten dypt.
Slappe av.
Slipp det våpenet. Kom igjen. Hva sier du?
Jeg sier at jeg endelig har gjort noe riktig.
Greit.
Gjør det på din måte.
Larry!
Du så at jeg prøvde å redde ham?
Jeg ville faktisk ikke at han skulle spises.
La oss finne jentene.
-Så de hvor vi gikk? -Jeg tror ikke det.
Den fyren hadde en dinosaur.
Stakkars Larry.
Han fortjente ikke det. Han reddet oss.
En liten stund, ihvertfall.
Jeg er syk.
-Hva mener du? -Hva?
Du klarer dette, Mac.
Jeg har kreft, Dylan sa det.
Er det sant?
Ja. Det er sant.
Om fire år er det ingen fremtid for meg.
Jeg forstår ikke.
Du sa du ble en slags veterinær og at det gikk bra med deg.
Jeg er lei for det, Mac.
Jeg også.
Jeg er glad du fortalte det.
Hva skal vi gjøre om de finner oss?
-Du mener når de finner oss. -Vi kjemper mot dem.
Jeg antar det.
-Og om vi taper? -Jerry Garcia der ute
sa han skulle slette minnene våre, og så sende oss hjem.
Eller vi kan rømme og vente syv år på et nytt overlapp,
og ta sjansen på at det sender oss dit vi vil.
Fus for den rare rustningdamen som prøver å drepe oss.
Ikke om jeg tar henne først.
Kanskje om vi setter deg på Erins skuldre.
Damer!
Vi kan gjøre dette på den enkle måten, eller dinosauren kan ødelegge huset.
Dere bestemmer.
Jeg har allerede en utløpsdato.
De vet bare om to av oss.
Så kanskje de drar uten å ta dere...
-Ikke tale om. -Vi kan ikke la dere.
Jeg har bare fire år igjen,
-så hvorfor kan ikke jeg gå alene? -Grunnen til at du er her nå
er fordi vi har holdt sammen så langt.
Vi er avisjenter.
Så vi holder sammen.
Ikke sant?
Vi skal ikke endre på det nå.
Dere, vent.
Jeg beklager det jeg sa i stad om bat mitzvaen din.
Unnskyld for alt.
Jeg vil ikke glemme dere.
Vi vil ikke glemme deg heller, Mac.
Men la oss være ærlige, det kunne dere ikke engang om dere prøvde, hva?
Nei.
Vil du komme, forresten?
Til bat mitzvaen din?
Ja. Dere er alle invitert.
Om vi overlever dette, altså.
-Jeg er med. -Ville ikke gått glipp av det.
Greit.
Om vi klarer oss, som du sa.
Men jeg tar ikke på meg kjole.
Navn.
Erin Tieng.
Tiffany Quilkin.
Og jeg er "bøy deg", og dette her er "kliss naken".
La oss fortsette, kjerring.
Lurer på om det er dette som skjedde
med de som tror de ble bortført av romvesener.
Om det er romvesener i tillegg til dette, vil jeg ikke vite det.
Om vi ser hverandre på gaten, på kjøpesenteret, etter dette,
tror dere vi kjenner hverandre igjen?
Jeg vet ikke.
Kanskje noe blir værende.
Ikke alt,
men kanskje vi husker ting som Erins kule t-skjorte.
Eller Macs ekle røykeånde.
Hei, jeg har sluttet.
Du røykte på taket til Tiff i går kveld.
Én, det var nellik, så det teller ikke.
Og to, var det i går?
Hvor lenge har vi vært borte?
Jeg vet ikke.
Men jeg føler meg mye eldre.
Tiffany Quilkin, bli med meg.
Absolutt ikke.
Hva skal du gjøre med henne?
Dette angår ikke resten.
Om det angår Tiffany, angår det oss.
Kanskje du tror jeg spør.
Kanskje om du skulle gjøre noe med oss, ville du gjort det allerede.
Greit.
Bli med meg.
Alle sammen.
Jeg var på deres alder, kanskje yngre, da jeg ble med i garden.
STB-terroristene invaderte oss den fjerde juli.
For dem var vi alle skyldige.
Skyldige i å skape den gudsforlatte fremtiden de kom fra.
En ny type krig, kun muliggjort
av oppdagelsene til et team ledet av doktor Joan Bronstein,
et team du vil være del av.
Quilkin-instituttet.
Hvorfor forteller du oss dette?
Jeg tilbyr dere en mulighet.
Vil du fortsatt redde din syke venn?
Hva er dette stedet?
Kom igjen, damer.
Det overlappes.
Men kontrollert.
Er det permanent, eller hva?
Er det skip?
Det er det.
Jeg valgte heller ikke å ta del i denne krigen.
Den valgte meg.
Min generasjon, min tidslinje.
I årevis har jeg prøvd å slukke brannen.
Bare for å se at den alltid gjenoppstår og muteres.
Dette er vår siste sjanse til å sørge for at det aldri skjer.
Enten Bestefar kan innrømme det eller ikke,
fortell dr. Quilkin hva dere har sett.
Sitt. Der.
Om vi gjør som du sier, betyr det at min eldre jeg ikke dør?
Hun styrte den store roboten og overlevde ikke.
Jeg vet ikke.
Men jeg tror fremtiden er hva vi gjør den til.
-Gå inn i skipet. -La oss stikke herfra!
Stopp!
Priorinne. Hva forårsaker dette?
-Har disse reisende rømt? -Denne prøvde å levere dem.
Han startet utskytningen.
-Nei. -Hun lyver!
Overlapping om to minutter.
De kommer. Dra!
K.J, kom igjen! La oss dra!
Er dette på ekte?
-Kom igjen! -K.J, kom inn hit.
Beklager. Jeg skal gjøre om dette,
-jeg lover. -Dra.
-Jeg skal sørge for at dere... -Nei!
Nei!
Dra herfra nå!
-Hva gjør han? -Stanser oss. Hva tror du?
-Vi må stoppe ham. -Ikke.
Overlapp om ett minutt. Ett minutt.
-Erin! -Erin!
Kom igjen, Erin!
La henne være. Hun er allerede død.
Kom igjen!
K.J, Erin, kom inn hit.
Kommer til å bli igjen om hun ikke skynder seg.
Kom igjen, dere!
La oss dra!
Greit. Bare slapp av. Takk.
-Vi må dra nå. -Kom igjen!
Ti, ni, åtte, syv, seks,
fem, fire, tre, to, én.
Oppskytningssekvens startet.
Fartøy underveis.
Nei!
Fort.
Hva faen?
Ti...
-Få dem ut herfra. -...ni,
åtte, syv,
-seks... -Stopp dette nå.
...fem, fire, tre, to,
én.
Fartøy underveis.
Faen!
Hvor ble de av?
Hva faen tenkte du?
Dette er den eneste måten det kan bli ekte fred.
Hun er dr. Quilkin.
-Hva? -Den dr. Quilkin.
Hun vil ta et annet valg.
-Og alt dette... -Å, P.
Jeg skal stoppe deg der. Fordi...
Jeg er redd...
...det er din tid.
La oss dra!
Ser likt ut.
Jeg vet ikke hva jeg forventet.
Flyvende biler, kanskje.
Jeg ser ikke en annen kapsel. Gjør du?
Vent.
Hører du det?
Og du skal spille quarterback.
-Jeg kan ikke gjøre det. -Hvorfor ikke?
-Fordi vi... -De er halvproffe,
du sa det selv...
Herregud.
Du klarer deg, du fortsetter.
Tekst: Mirella Hoelstad
Kreativ leder Gry Impelluso