10-34. Terminat. Am zis 10-34. Terminat.
Haide! Futu-i!
Cu cine vorbești?
Suntem gata de plecare.
Haide!
Cucoană, nu mai avem timp. Pe cine suni?
Încerc să trimit un semnal SOS persoanei de contact din FMT.
Poți face asta cu o stație?
Da, FMT folosește seturi de câte două pentru a comunica în timp.
Fugi de-aici!
Vechii Paznici nu interceptează semnalul analogic,
așa că nu pot asculta vechiturile astea.
Nu pot comunica decât cu stația pereche din set.
Cealaltă e la Durain. El m-a recrutat în '94.
Dar nu răspunde.
Model TRC-218, doi wați, trei canale, portabil, bandă civică, 30 de cristale.
Heck și Naldo au furat-o pe cealaltă din setul meu în Ziua Iadului din 1988.
Heck și Naldo au perechea ăsteia în 1988?
- Au furat-o de la prietena mea. - Ești sigură?
Fiindcă dacă e adevărat ce zici...
10-34.
E cineva acolo? Dacă mă auziți, răspundeți.
10-34!
Unu, patru...
La naiba! Ei sunt.
Sunt Heck și Naldo.
Da. Da, vă aud.
- Vă receptăm. - Ei sunt!
Zi-le că de la noi au furat-o.
Lasă! Zi-le să-și miște încoace fundurile din viitor!
Fetelor, mergem acasă!
Formați o echipă și veniți aici de urgență.
Vom evacua civilii și le-o vom lua înainte ticăloșilor.
Dacă ciudații din FMT câștigă războiul, poate viitorul nostru se schimbă.
Tu, la maturitate, nu te urci în robotul ăla.
KJ nu-și face părul permanent.
Dar Tiffany poate o să meargă tot la facultatea aia de fițe.
Viitorul e luminos, nu?
Exact.
Mă recepționați?
Haide! Avansați un pic!
Mai cu viață, cucoană!
Mă recepționați?
O să le trimit coordonatele plierii din 1999 și o să le repet.
Bună idee.
Bine.
Pe asta de aici.
Patru-unu-șase-șase.
Hei, papagalilor, dacă ne auziți, fiți pe fază!
Venim să ne recuperăm lucrurile.
Asta am fost eu.
Ce?
Ba nu.
Tu erai în Ziua Iadului.
Te-am auzit. Era vocea ta.
Am auzit mesajul tău.
Ce vrei să spui?
- Imposibil. Nu erați... - Asta s-a întâmplat deja.
Doamne, toate astea s-au întâmplat deja!
Și nimic nu s-a schimbat.
Îmi explică și mie cineva ce se întâmplă, vă rog?
Ce se întâmplă e că nimeni nu pleacă nicăieri, Larry.
Mesajul nostru a ajuns în '88.
L-am auzit și noi. Heck și Naldo au primit mesajul și sunt tot morți.
Și nu putem merge acasă.
E o buclă temporală. Un paradox al predestinării.
Întâmplările viitoare le determină pe cele trecute,
făcându-le să se repete la nesfârșit.
Tot ce s-a petrecut și tot ce urmează să se petreacă
nu poate fi schimbat.
Ba nu.
Poate reușim să refacem totul.
Zi-le lui Heck și Naldo să încheie.
Să găsească o altă cale. Zi-le că asta nu merge.
Vă rog.
Vă rog. Mă auziți?
Vă rog, o să muriți.
Încheiați misiunea! O să muriți.
Voi o să muriți!
Uită-te la mine, Mac!
O să găsim o soluție.
Cum?
Mac.
Unde se duce?
Las-o în pace un minut.
Mi-e teamă că n-avem un minut la dispoziție.
Sosesc.
FETELE CARE ADUC ZIARUL
Mac?
Unde ești? Te așteaptă.
Mac, trebuie să plecăm de aici.
Te simți bine?
Îți mulțumesc că ești atât de...
Nu știu.
Vreau să zic că-ți mulțumesc că ești așa cum ești.
Te simți bine?
Eu o să... O să verific
dacă în casă e ceva de mâncare sau niște provizii
pe care le putem lua.
Nu, stai aici. Mai odihnește-te!
- Mac... - E în regulă.
La naiba!
Futu-i!
Îmi pare rău.
Nu mi-am dat seama că sunteți aici.
Prietena ta e amuzantă.
N-aș face asta.
Suntem gata de plecare.
Când eram de vârsta ta, silozul ăla era plin de grâne până la acoperiș.
Nu-s un fermier prea priceput.
Se pare că, de fapt, nu mă pricep la nimic.
Oricât de captivant sună asta, Larry, trebuie să plecăm de aici. Imediat!
Chiar tu ai spus-o.
Nu pot. Din cauza bunicii.
Nu-i putem lăsa să te prindă. Știi prea multe.
Ce haios! Mie mi se pare că nu știu nimic.
Scuze, dar ai văzut starea bunicii.
Nu poate să fugă.
Poate nu înțelegi asta, dar n-am de ales.
Trebuie să am grijă de ea. Pricepi?
Nu doar tu ai familie, Larry.
Și, dacă îți pasă de ea cu adevărat, urcă în mașină, supraviețuiește
și găsește o cale să te întorci la ea.
Altfel, nu-i ești de niciun folos.
Mac, uite, îmi pare rău. Bine? Eu doar...
KJ Brandman.
Ce-o să faci cu noi?
Cred c-am înțeles greșit, KJ.
Se pare că vrea să ne trimită acasă, dacă-ți vine să crezi.
Prefer să nu.
Dacă ne trimiți înapoi, chiar vom uita tot ce am trăit aici?
- Mac. - Ăsta-i târgul.
Vreau doar să știu data exactă de unde ați venit.
Nu-ți spunem.
1 noiembrie 1988.
Sunt doar obosită.
Vreau să mă întorc acasă,
să fumez o țigară ca lumea
și să dorm în patul meu ordinar.
Și tu... Tu ar trebui să uiți totul.
Distracție fabuloasă la petrecerea de bat mitzvah!
O să te întorci în patul tău cât ai zice pește.
Dar, mai întâi, cineva vrea să vă cunoască.
Bună ziua.
Păreți cam nervoase, puștoaicelor.
Momentan, atmosfera de aici e încărcată.
E de vină Stareța?
Cam exagerează uneori.
Dar știți ceva? Are intenții bune. În plus, v-a adus aici întregi.
Așa că ne putem relaxa un pic, nu?
Să tragem toți aer în piept! Ce ziceți?
N-o să vă mint.
Ați dat peste cap cronologia din Stony Stream.
Dar avem o veste bună.
O să reparăm totul.
- Fiți fără griji! - Omorându-ne?
Ia să ghicesc! Ea ți-a ucis fratele, nu?
Nu, fără omoruri.
Mă gândeam să vă iau de-aici, să vă las iar în 1988
și apoi să vă șterg toate amintirile legate de coșmarul ăsta.
Zău! Nu-i așa că sună bine?
- Poți face asta? - Ne poți duce în viitor?
- Ce? - Ce treabă ai cu viitorul?
Prietena mea are cancer.
- Doamne, Cage! - Poate în viitor există un leac.
Există?
Ăla e un dinozaur.
Urcați în mașină!
Pare să fi venit rândul nostru, doamnelor.
Urcați!
Tu ai făcut compilația asta?
Nu, fratele meu.
Ei bine, ai un frate foarte mișto.
Are gusturi bune la muzică.
Hai să ascultăm!
Ce frumos!
Îmi amintesc când s-a lansat piesa asta.
Gândiți-vă la viața voastră ca la compilația muzicală preferată!
Fiecare clipă din viața voastră e alt cântec din compilație.
Ce s-ar întâmpla dacă ați vrea să schimbați un cântec sau, în cazul ăsta,
chiar mai bine, să înregistrați alt cântec peste cel vechi?
Umblă cu grijă!
Așteaptă să-mi duc ideea până la capăt!
Bine. Hai să ascultăm!
Umblă cu grijă!
E mai dificil de auzit în căști,
dar credeți-mă pe cuvânt când spun că sunetul s-a degradat
de fiecare dată când ați înregistrat ceva peste.
Nimic nu e la fel de bun ca originalul.
Acum,
cei din FMT...
Pușlamalele alea cred că ei schimbă
compilația timpului în bine
făcând să dispară tot ce-i rău.
Dar, în realitate, ei nu fac
decât să-și înregistreze piesele peste conținutul original.
Dacă repeți asta la nesfârșit,
în cele din urmă, cronologia se dezintegrează.
Și în starea asta degradată, după atâtea înregistrări
și reînregistrări, ghiciți ce urmează?
Nimeni nu mai poate asculta.
Ce se întâmplă aici
e sfârșitul universului.
Nemernicule!
De aceea Vechii Paznici trebuie să păstreze compilația originală.
Pentru totdeauna.
Fără excepții.
Îmi pare rău, puștoaico.
Sunt destul de bătrân ca să-mi amintesc de cancer. E nasol să tragi cartea aia.
Dar cum spunem noi, Vechii Paznici: „Timpul tău e timpul tău.”
Pot să cer să-mi curățați creierul super-bine?
Nu vreau să țin minte nimic din toate astea.
Îmi placi.
Pentru tine, o să pregătesc opțiunea cu clătire de lux.
Îți promit.
Foarte bine. Ați făcut o treabă excelentă.
Deci mai avem ceva de curățat aici în '99
și apoi o să vă ducem pe voi înapoi în... Care era data?
- 1 noiembrie 1988. - În '88? Glumești?
Ce an minunat pentru muzică!
Metallica a lansat And Justice for All. Vă place heavy metal?
Lars Ulrich, probabil cel mai bun toboșar încă activ.
Lovește pedala de la toba bas într-un mare fel.
Mai încet! Bine? Ce-ți pasă dacă ne spală creierul?
Vorbești serios?
Crezi că vreau să mă întorc la plictiseala din Stony Stream
fără să țin minte călătoria în timp sau toate astea?
- Dă-mi un pix! - Urcă în mașină!
Dă-mi odată!
O să uiți totul, dar măcar îți rămâne asta.
TU INVENTEZI CĂLĂTORIA ÎN TIMP
S-o transformi în realitate.
Pleacă!
Incredibil!
Stați! Așteptați!
Doamnelor, iat-o pe Tessa. Tessa, ele sunt noile tale prietene.
S-au rătăcit, dar noi o să le ducem acasă.
- Am o întrebare. - Da?
Tipii din FMT pe care i-a executat ea, au venit și ei dintr-o epocă, nu?
Asta de ce e permis? Nu dă peste cap compilația?
- Uite, nu fac eu regulile. - Serios?
Dacă nu le faci tu, cine le face?
Ai vreun șef sau ceva de genul?
Nu. N-am niciun șef.
Nu. Totul se întâmplă cu un motiv.
Nu cred asta.
Cred că oamenii spun asta ca să scape de răspundere,
dar noi facem niște alegeri și, dacă putem împiedica lucrurile rele,
trebuie să încercăm.
Te înțeleg. Ai emoții,
dar e mai bine așa, crede-mă.
Poate pentru tine e mai bine.
Nu. Nu pricepi?
E mai bine pentru cronologie.
S-ar putea să fie dificil pentru voi de înțeles.
Dar credeți-mă, e un privilegiu.
Știi ceva? M-am răzgândit. Înțelegerea pică.
Dacă te temi de curățare, să știi că nu doare.
Doar clipești din ochi
și toată povara pe care o simți acum n-o să fie nici măcar o amintire.
Nu m-asculți.
Nu mai acceptăm chestia asta.
Da.
Vezi tu, cred că trăiești cu iluzia
că ai avea de ales.
Jos mâinile de pe mine, jigodie!
Dă drumul fetelor imediat sau îți împușc animalul de companie în gât.
Nu-i frumos. Nu-i frumos, omule!
Nu ești un criminal.
Poate că nu.
Dar mă mândresc că sunt membru FMT Subteran.
- Iar începem. - Jos arma!
Aici.
Ar trebui să fugiți de aici.
Repede!
Ți s-au vândut o grămadă de gogoși, omule.
Prostii!
De ce spui asta?
Fiindcă ai vorbit cu niște adolescenți plini de coșuri?
Zău așa, gândește-te!
Hai să tragem adânc aer în piept!
Relaxează-te!
Lasă arma jos! Haide! Ce zici?
Zic că în sfârșit am făcut ceva ca lumea.
Bine.
Cum vrei tu.
Larry!
Ai văzut c-am încercat să-l salvez, nu?
Chiar n-am vrut să fie halit.
Să le căutăm pe fete!
- Au văzut unde ne-am dus? - Nu cred.
Tipul ăla chiar avea un dinozaur.
Bietul Larry.
Nu merita asta. El ne-a salvat.
Măcar pentru o vreme.
Sunt bolnavă.
- Ce vrei să spui? - Ce?
Poți s-o faci, Mac.
Am cancer, mi-a zis Dylan.
E adevărat?
Păi, da. E adevărat.
Peste patru ani n-o să mai exist.
Nu înțeleg.
Mi-ai zis că, la maturitate, te-ai făcut veterinară și că ți-era bine.
Îmi pare foarte rău, Mac.
Și mie.
Mă bucur că ne-ai spus.
Așadar, ce-o să facem dacă ne găsesc?
- Vrei să spui „când ne găsesc”. - O să ne luptăm cu ei.
Cred.
- Și dacă pierdem? - Surogatul ăla de Jerry Garcia
a zis că ne spală creierii și apoi ne trimite acasă.
Sau am putea să scăpăm și să așteptăm șapte ani o altă pliere,
cu speranța că așa ajungem unde vrem noi.
Atunci cred că am prioritate la cucoana înarmată pusă să ne omoare.
Nu și dacă o prind eu prima.
Poate dacă te cocoțăm pe umerii lui Erin.
Doamnelor!
Ori ieșiți de bună voie, ori dinozaurul dărâmă casa.
E alegerea voastră.
Eu am deja o dată de expirare.
Ei știu doar despre noi două.
Poate vor pleca fără să vă ia și pe voi.
- Nici vorbă. - Nu vă lăsăm să faceți asta.
Mai am doar patru ani de trăit.
- De ce să nu ies singură? - Ai ajuns până aici
doar fiindcă am rămas împreună.
Suntem fetele care aduc ziarul.
Așa că rămânem împreună.
Nu-i așa?
Doar n-o să modificăm asta acum.
Fetelor, stați!
Regret ce-am zis mai devreme despre petrecerea ta de bat mitzvah.
Regret totul.
Nu vreau să vă uit, fetelor.
Nici noi nu vrem să te uităm, Mac.
Deși, sincer vorbind, n-ați putea nici dacă ați vrea, nu?
Așa e.
Apropo, vrei să vii?
La petrecerea de bat mitzvah?
Da. Vă invit pe toate.
Vreau să zic, dacă supraviețuim.
- Eu voi fi acolo. - N-aș rata-o pentru nimic în lume.
Cu siguranță.
Dacă mai trăim, cum ai zis.
Dar n-o să port vreo rochie afurisită!
Numele.
Erin. Erin Tieng.
Tiffany Quilkin.
Eu sunt Păcală și ea este Tândală.
Și hai să terminăm odată, ciudato!
Mă întreb dacă asta pățesc în realitate
oamenii care cred c-au fost răpiți de extratereștri.
Dacă pe lângă asta există și extratereștri, chiar nu vreau să știu.
Dacă o să ne mai vedem pe stradă sau la mall după asta,
credeți că o să ne recunoaștem?
Nu știu.
Știți, poate rămânem cu niște amintiri.
Poate nu cu toate,
dar s-ar putea să reținem tricoul mișto al lui Erin.
Sau halena de fumătoarea a lui Mac.
M-am lăsat deja.
Ai fumat o țigară pe acoperișul lui Tiff, aseară.
Doar una. Și-a fost un cui, deci nu se pune.
Și în al doilea rând, a trecut doar o noapte?
De cât timp suntem plecate?
Nu știu.
Dar mă simt mult, mult mai bătrână. Vă jur.
Tiffany Quilkin, vino cu mine!
La naiba, nu!
Ce-o să faci cu ea?
Nu vă privește pe voi, restul.
Dacă o privește pe Tiffany, ne privește și pe noi.
Poate vă imaginați că vă cer voie.
Poate că, dacă aveați de gând să ne faceți ceva, ați fi făcut-o până acum.
De acord.
Veniți cu mine!
Toate.
Eram de vârsta voastră, poate mai mică, când am devenit Paznic.
Teroriștii din FMT ne-au invadat pe 4 iulie.
Credeau că toți suntem vinovați.
Vinovați de a fi creat viitorul năpăstuit de unde veneau ei.
Un nou tip de război, devenit posibil exclusiv
prin descoperirile făcute de echipa condusă de dr. Joan Bronstein,
echipă din care tu vei face parte.
Institutul Quilkin.
De ce ne spui asta?
Vă ofer o șansă.
Mai vreți să vă salvați prietena bolnavă?
Ce-i aici?
Veniți, doamnelor!
E o pliere.
Dar una controlată.
E permanentă sau cum?
Alea sunt navete?
Da, sunt.
Ca și voi, nu eu am ales să particip la acest război.
El m-a ales.
Odată cu generația și cronologia mea.
Ani întregi, am încercat să-i sting focul.
Doar ca să constat cum reapare și se transformă la nesfârșit.
Asta e ultima și cea mai bună ocazie să ne asigurăm că se încheie.
Indiferent dacă Bunicul acceptă sau nu,
spune-i lui Quilkin cea matură ce-ai văzut.
Așază-te! Acolo!
Dacă facem ce spui, înseamnă că eu la maturitate nu voi muri?
A pilotat robotul ăla uriaș și n-a supraviețuit.
Nu știu.
Dar cred că viitorul poate fi așa cum îl facem noi.
- Urcați în navetă! - S-o ștergem naibii de-aici!
Stați!
Stareță, care-i cauza situației?
- Aceste călătoare au evadat? - El a încercat să le transporte.
A inițiat lansarea.
Nu! Minte!
Pătrunderea în pliere în două minute.
Vin. Plecați!
KJ, haide! Să mergem! Fugi!
O fi adevărat?
- Haideți! - KJ, intră aici!
Îmi pare rău. Dacă se poate repara ceva,
- ...promit s-o fac. - Du-te!
- O să am grijă ca să... - Nu!
Nu!
Pleacă de-acolo acum!
- Ce face? - Ne ține la sol. Ce crezi?
- Trebuie să-l oprim. - Nu!
Pătrunderea în pliere într-un minut. Un minut.
- Erin! - Erin!
Erin, vino!
Las-o! E deja moartă.
Haide!
KJ, Erin, veniți încoace!
O să rămână în urmă, dacă nu-și mișcă fundul.
Haideți, fetelor! Haideți!
Haide! Să mergem!
Bine, odihnește-te! Mulțumesc.
- Trebuie să plecăm. Acum. - Haideți!
Zece, nouă, opt, șapte, șase,
cinci, patru, trei, doi, unu.
S-a inițiat lansarea.
Naveta decolează.
Nu!
Repede!
Ce naiba?
Zece...
- Scoate-le de-acolo! - ...nouă,
opt, șapte,
- ...șase... - Opriți totul acum!
...cinci, patru, trei, doi,
unu.
Naveta decolează.
Futu-i!
Unde s-au dus?
Ce naiba ai avut în minte?
E unica modalitate de a se ajunge la pace.
Ea e... Ea e dr. Quilkin.
- Ce? - Acea dr. Quilkin.
Va face o alegere diferită.
- Și toate astea... - Of, S!
O să te opresc chiar acum, pentru că...
Mi-e teamă...
că ți-a sunat ceasul.
Să mergem!
Pare neschimbat.
Nu știu la ce mă așteptam.
Poate la mașini zburătoare.
Nu văd altă capsulă. Tu?
Stai!
Auzi?
Și tu o să fii conducătorul de joc.
- Nu pot face asta. - De ce nu?
- Fiindcă vom... - Sunt semiprofesioniști.
Chiar tu ai zis...
Sfinte Sisoe!
Te dai pe brazdă și avansezi.
Subtitrarea: Christine Bleotu
Redactor Anca Tach