Elnézést!
Gyere, Friedrich, hagyd békén a bácsit!
Nehéz napja volt?
A lányomat várom.
Pár vizsgálatra jött.
Jobbulást kívánok!
Hihetetlen!
-Tessék. -Köszönöm!
Tudom, magánbiztosítónál van, de tele a váróterem.
Bejöhet, de várnia kell az orvosra.
Halló!
Mennyit kell még várnom a lányomra?
-Hogy hívják a lányát? -Josy.
Josephine Larenz.
Herr Larenz? Nem volt időpontja.
Sajnálom, hogy várnia kellett, de látja, mi folyik itt.
Félreérti. A lányom dr. Grohlkénél van.
Már bent van a rendelőben?
Igen, majdnem egy órája.
-Én úgy látom, nincs bent. -Az lehetetlen.
Herr Larenz!
Josy!
Mit művel?
Hol van a lányom?
-Josy! -Herr Larenz!
Elnézést, dr. Grohlke, mondtam Herr Larenznek, hogy nem jöhet...
Láttam, ahogy bejön ide.
Nem hallgatott rám.
Minden rendben.
Herr Larenz, ha nem távozik, hívnom kell a rendőrséget.
Josy!
Isabell... Josy eltűnt.
Isabell!
Hallottad?
-Mit beszélsz? -Eltűnt!
Josy eltűnt! Itt vagyok az orvosnál, és nem tudom, hová lett!
Nem tudom, hová lett!
Josy!
Jól van?
Nem látta a lányomat? Ilyen magas. Szőke.
A lányom 13 éves...
-Szőke, ilyen magas. Josephine. -Sajnálom.
Josy!
SEBASTIAN FITZEK: A TERÁPIA
-Herr Riegger! -Van emberrablásra utaló jel?
-Mikor látták utoljára Josy Larenzet? -Herr Riegger!
Vissza, kérem!
Kérem, lépjenek hátra!
Ez magánterület.
Hé!
Viktor, a sajtó nyilatkozatot vár.
Nem megy.
Ha semmit nem kapnak, egyre nagyobb lesz kint a tömeg.
Akkor csináld te!
Nem az ügyvédtől, hanem tőled akarják hallani.
Majd én.
Mit fogsz mondani?
Szerinted?
Hogy Josy életben van.
Hogy haza fog jönni, épen és egészségesen.
Herr Riegger, nyilatkozik az ügyfele?
-Van bármi új infója az ügyről? -Tud valamit Josyról?
Hol van Herr Larenz?
NYOM NÉLKÜL
Gyere ide!
Szindbád...
Jó kutya!
Sosem értettem, miért jön bárki a szigetre az évnek ebben a szakában.
Magát leszámítva talán egyetlen turista sincs egész Parkumon.
Nekem pont így jó.
-Köszönöm a társaságot. -Köszönöm a fuvart.
KÉT ÉVE TŰNT EL HOL VAN JOSY?
Nem a tiéd, Szindbád!
JÓ ÉTVÁGYAT! H.
Halberstaedt.
Gyere! Befelé!
Mi a...
Hé! Semmi baj, Szindbád!
Csak egerek vagy patkányok.
Nyugalom!
Helyezzük magunkat kényelembe!
-Milyen volt a suli? -Szenzációs!
Csak érdeklődünk, semmi több.
Sok sikert hozzá, Viktor! Én minden nap megpróbálom.
Először irodalomórám volt,
aztán töri, aztán szünet, aztán tesi...
Értem.
Fülbevalót szeretnék.
Milyen régimódi!
Miért nem szemöldökpiercinget?
Nekem az orrpiercing tetszik. Anyádé ekkora volt.
Ne higgy apádnak!
Oké, ekkora.
Komolyan mondom.
Tizenhárom éves vagy.
Nem tizenhárom. Hét.
Hét és fél, legfeljebb nyolc.
Apa, 13 vagyok.
Egyedül nekem nincs fülbevalóm az egész osztályban.
Szindbád!
Gyere el onnan! Gyere!
Az intézmény vezetőjeként nem volt könnyű feladat kijelölni
olyasvalaki utódját, mint Merkt professzor,
aki nemcsak megalapította és vezette klinikánk pszichiátriai osztályát
közel három évtizeden át, de nagymértékben meg is határozta.
Ezért mindennél fontosabb, hogy utóda,
aki egyben Merkt professzor egyértelműen preferált jelöltje,
minden lehetséges támogatást megkapjon tőlünk.
Dr. Roth, biztos lehet benne, hogy mindannyian támogatjuk.
Sok szeretettel köszöntöm!
Nos, én...
Nem igazán készültem beszéddel.
Nem számítottam ma erre.
Sok tennivalónk van.
-Igen. -Várakozással tekintek a kihívások elé.
Az utódra!
Olyan szép lehetett volna!
Nem én voltam szeretett főnökünk "egyértelműen preferált jelöltje".
Csak volt főnökünk.
Vigyázzon, jön!
Jó napot, dr. Roth! Ines Mergentheimer, az új asszisztense.
Tudom.
Ines közel 30 éve a mi őrangyalunk.
Fogalmam sincs, mihez kezdenénk nélküle.
Maga kicsoda?
Frieder Jeschke. Az ön osztályán dolgozom.
Értem.
Van itt egy listám...
Visszamegyek dolgozni.
Ezekkel az esetekkel mostantól személyesen én foglalkozom.
A kollégák tudnak erről?
Tudassa velük!
SÜDDEUTSCHE ZEITUNG / INTERJÚKÉRELEM
KÉT ÉVVEL KÉSŐBB
TRAGIKUS ELTŰNÉS
SZEMÉLYES KÉRDÉSEK...
Minden rendben lesz.
Csak maradjunk nyugodtak, és minden rendben lesz!
Josy?
Josy!
Sokkal jobban vagyok.
-Hazamehetünk? -Kizárt.
Orvoshoz megyünk.
Josy, gyere!
Helló!
Bízz bennem!
-Larenz. Telefonon beszéltünk. -Igen.
Szóval fülbevalót akarsz?
-Igen. -Nálam is így kezdődött.
Gyere velem!
Hé, te!
Foglalj helyet!
Oké...
Mi lenne, ha én is kilyukasztatnám?
Hogy lásd, nem is olyan rémes.
Ez most hideg lesz.
-Viktor! -Rosszabbnak tűnik, mint amilyen.
Nem fáj.
Vagyis nem nagyon.
Na, akkor most te jössz!
Még át akarom gondolni.
-Biztos vagy benne? -Igen.
LÁNYA ELTŰNÉSÉNEK
...ÉVFORDULÓJÁN
HOGY ÉREZTE MAGÁT KÖZVETLENÜL A TRAGÉDIA UTÁN?
Maradj!
Elnézést a zavarásért. Ön Viktor Larenz?
És ön?
Anna Spiegel vagyok.
Csak pár percre zavarom.
Nem adok interjút.
Nem interjúról lenne szó.
Nem érzem túl jól magam.
Pszichésen.
Már nem praktizálok.
Az ügyvédje azt mondta, ha valaki segíthet, akkor maga.
Herr Riegger küldte ide?
Segítsen nekem!
Sajnálom.
Herr Larenz, kérem! Muszáj...
Hé!
MERKT PROFESSZORNAK 60. SZÜLETÉSNAPJÁRA
Dr. Jeschke, nem tudom, hogy...
Most rögtön beszélnem kell vele.
Miért veszi el két páciensemet?
Az ön páciensei? Már elnézést.
Én meg azt hittem, a pszichiátriai osztály betegei.
Amelynek én vagyok az igazgatója.
-Ez csak részletkérdés. -Tény. Frau Mergentheimer!
Bocsásson meg!
Herr Jeschkének volt időpontja hozzám, csak elfelejtettem?
Elnézést, de Merkt professzor ajtaja mindig nyitva állt.
Tudom, az új seprű jól seper, de ez már sok.
Nem lenne szükség seprűre, ha sehol nem lenne piszok.
Szeretném tudni, hogy mi a terve ezekkel a páciensekkel.
Én pedig mindig készségesen válaszolok kollégáim kérdéseire.
Ha kértek hozzám időpontot.
Ezt elrakhatja.
Most pedig megyek, kipakolok a régi irodámból.
Mit csinál?
Teát főzök.
Jobban érzi magát?
Igen.
Kedves öntől, hogy vigyázott rám.
Miért, kint kellett volna hagynom?
De most távoznia kell.
Adjon még 15 percet!
Író vagyok.
Főleg gyerekkönyveket írok.
Lehet, hogy már hallott rólam.
A regényeim inkább külföldön népszerűek.
Japán az egyik fő piacom.
De már rég nem publikáltam semmit.
Mióta?
Két éve.
Tudja, Herr Larenz, 13 évesen skizofréniával diagnosztizáltak.
Éveken át kezeltek, de nem segített.
Sem gyógyszer, sem terápia.
Semmi.
A gyerekkorom pokoli volt.
És utána sem lett jobb.
Miben nyilvánult meg a skizofréniája?
Gyerekkoromban sokáig csak egy barátom volt, Terry.
Aztán apám egyszer kivitte sétálni,
szívrohamot kapott és meghalt.
Anyám próbálta a lehető legkíméletesebben megmondani,
de lehet ezt úgy?
Úgy éreztem, a világom teljes sötétségbe borult.
Terryt hibáztattam a haláláért.
Ha Terry nem létezett volna, az apám még mindig élne.
Takarodj innen!
Gyere, Terry!
Gyere!
Többször rá kellett vernem, hogy elpusztuljon.
Addig vertem a kalapáccsal, amíg mozgott.
Fel tudja idézni, mire gondolt közben?
Nem. Mert ez sosem történt meg.
Terry sosem létezett. Csak kitaláltam.
Évekig szenvedtem emiatt.
Kutyául, ha mondhatom így.
Nem ez volt az egyetlen eset, ugye?
Nem, ez csak a kezdet volt.
Volt egy barátnőm. A szülei nagyon gazdagok voltak.
A Hotel Charlottenburgban ünnepelte a születésnapját.
Mikor visszajöttem a mosdóból, megláttam Juliát a recepciónál.
Juliának hívják a gazdag barátnőjét?
Nem, Julia az egyik első novellám szereplője.
Mi történt?
Az alkalmazott azt mondta neki: "Sajnálom."
"Nem látok foglalást ezen a néven."
Mire Julia: "Megnézné újra?"
Természetesen.
Pont úgy nézett ki, amilyennek leírtam.
Pontosan azt mondta, amit írtam.
Semmi.
"Az nagy balszerencse."
"Fontos lett volna, hogy itt szálljak meg."
Puskapor- és fegyverolajszaga volt.
Egyáltalán nem volt kellemetlen.
Néha azt képzelem, még mindig érzem.
Frau Spiegel, tényleg nem tudom, mit vár tőlem.
A tünetei klasszikus skizofréniára utalnak.
Akármelyik pszichiáter kezelhetné.
Fölösleges volt eljönnie egy szigetre, hogy rávegyen, praktizáljak újra.
Nem akármelyik pszichiáter kell, hanem maga.
Miért?
Olyan kell, aki átérzi a fájdalmamat.
Miből gondolja, hogy én átérzem?
Az utolsó novellám olyasvalakiről szól, aki nagyon közel állt hozzám.
Akit elveszítettem.
Ki más érezhetné át ezt jobban, mint maga?
Miután elveszítette a lányát.
Kifelé!
Takarodjon, most rögtön!
És vissza ne jöjjön!
Soha többé.
Hibát követ el, dr. Larenz.
-Isten hozta nálunk! -Köszönöm.
A feleségem, Isabell.
-Ő a feleségem. -Marte.
-Örvendek. -Szintén.
És a lányom, Mila.
Szép lakás. Mennyibe kerül egy ilyen?
Mila!
Örülök, hogy megismerhetem. Nagyon hálásak vagyunk önnek.
Ugyan! Örülök, hogy eljöttek.
Ő Josy, a büszkeségünk.
Egy kis apróság, Herr Larenz.
Ez egy vagyonba kerülhetett. Nem kellett volna...
Mindazok után, amit értem tett...
Fáradjanak be!
Ő az ügyvédem és legjobb barátom, Wolfgang Riegger. A felesége, Monika.
Herr és Frau Roth.
-Örvendek! -Részemről az öröm.
-Jó estét! -Jó estét!
Osztálytársam volt a bentlakásos gimiben. Nélkülem nem élte volna túl.
Valóban?
Nem akartok felmenni a szobádba?
Egy évfolyamra járunk.
Igen?
Hány éves vagy? Nyolc?
Tizenhárom.
Rágyújthatok?
Nem hiszem, hogy a szüleimnek tetszene.
És ha kinyitom az ablakot?
Nem.
Fájt?
Micsoda?
-A fülbelövés. -Nem.
És most mit csináljunk?
Mármint azon kívül, hogy plüssállatokkal játszunk.
Te mivel szoktál játszani?
Ismered a BTS-t?
K-pop?
Nem?
Gyere!
Gyere, állj fel!
Kapitány! Ünnepel valamit?
Épp ellenkezőleg.
Felkészülök. Közeleg a vihar.
Tényleg? Meddig fog tartani?
Senki sem tudja. Az időjárás kiismerhetetlen.
Raktározzon be maga is! Eltarthat egy darabig.
PARKUMI VEGYESBOLT
Az elkövető boltok parkolójából rabolta el áldozatait.
A csomagtartóba tette és az erdei házába vitte őket.
A legközelebbi szomszéd 15 percnyire volt.
Senki nem talált volna rá erre a helyre.
Senki nem gondolta volna, mi zajlik ott.
Mikor kinyitottam a rejtett ajtót,
lépcsőt láttam, ami egy sötét pincébe vezetett.
Jesszusom!
A legijesztőbb résznél jött be.
Ott feküdt előttem, darabokra vágva...
A Nyom nélkül.
"A 21. század 100 legrejtélyesebb eltűnése."
-Hányadiknál tart? -A 87.-nél.
Most találták meg az asszony hulláját az alagsorban.
Feldarabolva.
Rizst szeretnék venni.
Elfogyott. Már az egész sziget bevásárolt.
Vihar közeleg.
De tészta talán még van.
Különös véletlen.
Tegnap járt itt egy nő, aki önt kereste.
Engem?
Maga Viktor Larenz, nem?
Az 58-as esetből.
Huszonéves volt, és nem tűnt idevalósinak?
Anna Spiegel.
Váltottam vele pár szót.
Az évnek ebben a szakában nem sok mindent lehet itt csinálni.
Mit mondott önnek Frau Spiegel?
Nem volt beszédes kedvében.
Csak azt akarta tudni, hogy jut el magához.
És vett egy kalapácsot.
Kalapácsot?
Mondta, hogy mire kell?
Mire kellhet valakinek egy kalapács?
Magas sarkúban jött be, az esőben.
Ha kíváncsi rá, a szomszédban szállt meg, a Hotel Ankerhofban.
Mutassa magát, vagy elengedem a kutyát!
Szindbád!
Jó volt a nyúl?
Kóstoltad már a fácánt borókakompóttal?
Isteni, nekem elhiheted.
-Halberstaedt! -Mizu veled?
-Ez itt élénkebbnek tűnik, mint te. -Semmi, csak...
Minden rendben van.
Gyere!
Egy-két pohár erős pia mellett elmondod.
Egy üveg mellett.
Az is jó.
Hé, Szindbád!
Szóval a gazdád rá akart uszítani a polgármesterre?
Valahogyan ide kellett jönnie.
Nem ez a lényeg.
Előbb itt volt, mint én.
Pedig hirtelen ötlet volt, hogy idejöjjek.
Akkor valaki csak úgy véletlenül elmondta neki,
hogy ide tervezel utazni a szigetre.
Azt mondta, az ügyvédem szólt neki.
Látod?
Vett egy kalapácsot a vegyesboltban.
Be kell mutatnod neki.
Mindig is olyan nőt kerestem, aki szeret barkácsolni.
De már kihaltak.
Hidd el, nem a barkácsolást szereti.
Akkor miért vett kalapácsot? Hogy betörje vele a fejed?
Ha így fogalmazol...
A jó öreg hűtőm.
Mindig szól, ha szükség van rá. Leöblítsük egy sörrel?
-Idekint van a hűtőd? -Neked nem?
Hidegen szeretem a sörömet.
És a közelemben.
Jól van.
Most mondd el, hogy mi a baj igazából!
Pár nap múlva lesz két éve, hogy Josy eltűnt.
Azért jöttél Parkumra, hogy homokba dugd a fejed?
Vannak dolgok,
amik hajlamosak a maguk különös módján utolérni,
és dupla erővel támadni rád.
Jobb azonnal szembenézni velük.
HOGY ÉREZTE MAGÁT KÖZVETLENÜL A TRAGÉDIA UTÁN?
Ez Wolfgang Riegger hangpostája.
Kérem, hagyjon üzenetet!
Én vagyok. Azért hívlak, mert itt járt egy Anna Spiegel nevű nő.
Azt állítja, te ajánlottál neki, és te mondtad, hogy itt vagyok.
Vissza tudnál hívni?
NINCS TALÁLAT
JULIA ÖNGYILKOSSÁG
ÖNGYILKOSSÁG A RECEPCIÓN
SOKKOLÓ ÖNGYILKOSSÁG
AZ ELEGÁNS HOTELBAN
Mit akarsz tőlem?
-Visszajöttünk! -Oltsd el! Jönnek.
-Josy! -Josy!
Hozzáadtalak a Spotify-ismerőseimhez.
Király! Hallgathatunk zenét együtt.
Szia!
Sziasztok!
Mi történt a füleddel?
Kilyukaszttattam.
-Ki csinálta? -Én. Biztosítótűvel.
Elment az eszed?
A szalonban berezeltél, de a biztosítótűvel semmi gondod?
Azonnal gyere vissza!
Mi olyan nagy ügy?
Szia!
Szia.
Fáj még?
Ég. De nem nagyon.
Megnézhetem? Nem lenne jó, ha elfertőződne.
Miért nem mondtad el?
Miért kellett volna? Megengedted.
Nem. Biztosítótűvel nem.
Semmi rosszat nem tettem.
Figyelj, ha eltitkolsz valamit, az is hazugság.
Anyád csak csalódott benned. Gyere ide!
Egyezzünk meg valamiben!
Miben?
Mindig igazat mondunk egymásnak.
Ez szent és kötelező érvényű egyezség.
-Oké. -Oké.
Becsszó.
HOGY ÉREZTE MAGÁT KÖZVETLENÜL A TRAGÉDIA UTÁN?
Halott voltam.
Még lélegeztem, de már nem léteztem.
Meghaltam aznap, amikor Josy eltűnt.
Talán tényleg itt az ideje szembenézni a történtekkel.
Mi a véleményed, öreg cimborám?
Hívtam magát.
Mit keres itt?
Maga nélkül nem tudom megoldani.
Csak egy utolsó esélyt adjon! Utána eltűnök.
Ígérem.
Kérem!
Uram, ez mind a raktárba kerül, vagy van, amit meg akar tartani?
-Vigyenek mindent! -Hallottátok, srácok.
-Helló, szomszéd. -Dr. Grohlke!
Először is, szeretnék elnézést kérni, amiért hazudtam.
Herr Riegger nem igazán tudja, hogy itt vagyok.
Egy bírósági ügyben védett,
akkor említette, hogy ön a legjobb terapeuta, akit ismer.
És a megszállottja lettem.
Úgy éreztem, csak ön segíthet rajtam.
Szerintem kényszerbeteg vagyok.
-Hogy talált meg? -Nem volt nehéz.
Olvastam egy régi interjút a Modern pszichiátriában.
Az állt benne, van itt egy háza, ahová eljön kikapcsolódni, ha...
Ha összecsapnak a hullámok.
-Az már öt vagy hat éve volt. -Igen.
Gondoltam, egy próbát megér. Az időzítés stimmelt.
Szép hely.
Tetszik?
Mindig is tetszett.
De pont magáról sosem gondoltam volna,
hogy feladja a magánpraxisát egy klinikáért.
Sok a tárolóhely.
Tessék?
Sok hely van.
Igen, tudom, hogy érti.
Az időzítés tökéletes.
-A klinikám túlterhelt. -Mennem kell.
Szóval csak úgy idejött, és érdeklődött utánam a boltban?
Milyen boltban?
Ami a szállodája mellett van.
Ja, az. Sosem jártam ott.
Egy hete lakom az Ankerhofban.
Nem egy ötcsillagos szálloda, de a minibár tele minden jóval.
Még csokoládéjuk is van.
Szindbád!
Elnézést, biztos egér van odafenn.
Nem azért jött, mert mondani akar valamit?
A történetet akartam elmesélni, amit a kórházba kerülésem előtt írtam.
Hé, Szindbád!
-Elmegyógyintézetben volt? -Igen, idegösszeomlással.
Egy kislányról szól, aki ismeretlen betegségben szenved.
Egy nap a lány eltűnik.
Nyom nélkül.
Egy charlottenburgi orvos klinikájáról.
Egyikünk sem tehet a történtekről.
Ezt minden lap lehozta Németországban. Mindenki tud róla!
Szindbád!
Nem akartam felzaklatni.
Hé!
Tudom. Semmi baj.
Csak patkányok voltak.
Frau Spiegel!
Frau Spiegel! Jöjjön vissza!
Frau Spiegel!
Anna!
A feliratot fordította: Anita Dranka
Kreatív supervisor: Gabor Szommer